17 
sorter. Sålunda var Gul Richard ganska svårt skadad av kejsargrönt 
+ bordeauxvätska, obetydligt eller ej alls av svenskt blyarseniat + 
bordeauxvätska ocb tyskt blyarseniat + svavelkalkvätska. Graven- 
steiner var mycket svårt skadad av kejsargrönt + bordeauxvätska, 
betydligt mindre av svenskt blyarseniat + bordeauxvätska samt ytterst 
obetydligt av tyskt blyarseniat + svavelkalkvätska. Oranie visade 
eftei* besprutning med kejsargrönt + bordeauxvätska ganska ringa 
korkrost, efter besprutning med svenskt blyarseniat + bordeauxvätska 
eller tyskt blyarseniat + svavelkalkvätska ingen skada. Sävstaholm 
skadades rätt betydligt av kejsargrönt -f- bordeauxvätska, däremot 
obetydligt av svenskt blyarseniat + bordeauxvätska och ej alls av 
tyskt blyarseniat + svavelkalkvätska. Det tyckes således vara Oranie, 
som bar största motståndskraften. 
Kan ej möjligen detta ställas i samband med det förhållandet, att 
Oranie i många fall visade större skorvighet än övriga träd i samma 
serie? Det kan ju tänkas, att överhuden (epidermis) å ett Oranie- 
äpple är t. ex. glattare, så att en mindre mängd besprutningsvätska 
fastnar på detsamma än på äpplen av andra sorter med mindre glatt 
epidermis. Därigenom bliva visserligen frätskadorna mindre, men 
samtidigt bliva också ett mindre antal sporer utsatta för giftverkan, 
således infektionsmöjligheterna större och därmed besprutningsresul- 
tatet sämre. Denna förklaring är emellertid fullt hypotetisk. 
Redan nu kan med bestämdhet sägas,, att blandningen kejsargrönt 
+ bordeauxvätska på grund av dess starkt frätande beskaffenhet ej 
är lämplig att använda, enär den genom att' alstra korkrost gör minst 
lika stor skada som nytta. Rlandningen svenskt blyarseniat + bor¬ 
deauxvätska åstadkom även en del skada, dock efter hittills gjorda 
försök att döma ej större, än att den på grund av sin kraftiga ver¬ 
kan på skorven måste anses vara bättre eller åtminstone fullt lik¬ 
värdig med tyskt blyarseniat -f svavelkalkvätska. De kommande för¬ 
söken skola kanske säkrare avgöra detta förhållande. 
Slutligen vill jag framhålla, att besprutning före blomningen sä¬ 
kerligen har avsevärdt större betydelse, än som tyckes framgå av de 
utförda försöken. Höjningen av den prima fruktens mängd från 2,61 
% å obesprutade träd till 7,98 % och 15,54 % å träd, som besprutats 
en gång före blomningen med resp. svavelkalkvätska och bordeaux¬ 
vätska, är ju onekligen ganska liten och torde knappast betala sig. 
Men man får ej förglömma, att på detta sätt besprutade träd varit 
utsatta för infektionsmöjlighet från tusentals obesprutade träd i samma 
trädgård. Säkerligen skulle dessa siffror varit betydligt bättre, om 
samtliga äppleträd blivit besprutade samtidigt. Vidare är det ju ej 
meningen, att denna besprutning före blomningen skall användas en¬ 
sam utan i samband med en eller flera senare besprutningar. Även 
detta förhållande kommer alt undersökas närmare under våra kom¬ 
mande försök. 
