största ymnighet å späda nyntskjntna skott af unga, toppklippta kriis- 
härsplantor ännu så sent som den 25 september efter tvenne förutgående 
frostnätter. 
Redan i nu beskrifna utvecklingsstadium är den Amerikanska krus¬ 
bärs mjöldaggen {SjjJicerotheca mors uvce [Schwein.] Berk.) i regel väl skild 
från en annan å krusbärsbuskar sedan långliga tider tillbaka inom Europa 
såväl som inom Amerika förekommande mjöldaggart {Microsplicera Gros- 
sidoricB [Wallr.] Lév.), hvilken numera till åtskillnad från den nyinvand- 
rade amerikanska gemenligen kallas den Europeiska krusb är sm j öl- 
daggen. Denna senare framträder såsom en 
smutshvit, ytterligt tunn hinna, tämligen jämnt 
utbredd öfver bladets hela öfversida (Tafl. I, 
5). Några hvita mjölflockor synas knappast 
till. Den förekommer rikligast på senhösten, 
i augusti och september månader, å äldre blad, 
och liknar rätt mycket landsvägsdamm, som 
brukar lägga sig å växtblad utefter allmänna 
farvägar. I enstaka fall har den äfven iakt¬ 
tagits å omogna bär, såsom en liten hvit ring 
, o 1 , , -xj 1 1 1 Svamptrådsväfnad (mv- 
rundt om det pa bärets topp sittande blom- ceiium) (a) och konidier (b) i päri- 
fodret (Tafl. I, 6.). bandslika rader. Vid (c) en gro- 
,,, o 1 1 r*.. 1 j ende konidiespor. 
^agon svarare skada loranleder ej denna 
mjöldaggart, om man undantager, att den stun¬ 
dom kan å unga toppblad åstadkomma en missbildning af bladskifvan, 
så att denna kommer att se liksom afäten eller stympad ut (Tafl. I, 5 b), 
samt att bladen stundom aff'alla något tidigare än eljes. 
Understundom kunna båda svamparterna förekomma å samma buske. 
Prof. E. S. Salmon (II, II, sep.) omtalar ett sådant fall från Irland, och 
vi själfva ha påträfPat ett dylikt å Värmdö (Tab. VII, n:r 53). 
2. Svampens bruna pälsstadium. Mycket snart visar emellertid den 
amerikanska mjöldaggen en egenskap, som än mera skiljer densamma 
från den senast omtalade europeiska arten. Få veckor efter det att det 
hvita pudret af den amerikanska svamparten visat sig å de späda topp¬ 
bladen, börjar å skottets öfversta stamled mellan de sjuka bladen, äfven- 
som å bladskaften och de närsittande taggarna, här och där i strödda 
fläckar framträda en chokladbrun eller brunsvart trådpäls. Pälsen är 
bildad af talrika, rikt förgrenade och om hvarandra i virrvarr slingrade 
trådar, under mikroskopet ljusbruna till färgen. Den uppträder till en 
början endast å strödda fläckar af det späda skottet, men sprider sig 
hastigt nog, särskildt utöfver större delen af skottets stamdel (Tafl. I, 
1, 2). Under tiden har afsöndringen af konidier så godt som upphört. 
Svampens hela lifskraft synes nu använd på trådpälsens tillväxt. Till 
sist synes skottet utefter nästan hela sin längd brunt eller brunsvart. 
Däremot uppträder brun pels ingen gång å själfva bladskifvan. 
