10 
sig till så godt som samtliga, omkring ett tjugotal, trädgårdar inom sam¬ 
hället, och den hade redan då flerestädes alldeles förstört odliogarna. 
3. Stamkrusbär ocli guldribsplantor såsom sjukdomsspridare. Yid denna 
svamps invandring uti vår världsdel synas de å gnldribsstam (Bibes 
aureiim) förädlade stamkriisbärsplantorna å de orter, där dylika kommit 
till någon större användning, spela en särskildt anmärkningsvärd roll 
såsom sjukdomsspridare. Redan från de första in v andringsåren i Irland 
år 1900 och närmast följande år finner man här och där stamkrnsbär om¬ 
talade såsom de där varit först hemsökta af sjukdomen (E. S. Salmon^, 
II, 139; VII, 4 [sep.], 6; XII, 1). Liknande har förhållandet varit å trakter 
inom vårt land, där odling af stamkrnsbär blifvit mera allmän, såsom i 
villaträdgårdarna vid hnfvudstaden. Vid Experimentalfältet voro alltså, 
enligt hvad redan omtalats, de först hemsökta plantorna stamformiga, så 
äfven vid Bergianska trädgården (Tab. 7, n:r 3), vid Ekndden i Bränn- ' 
kyrka s:n (n:r 4) och vid Vikingshill å Värmdö (n:r 50), och genomgår 
man samtliga å nedanstående Tabell 7 sammanförda uppgifter rörande 
sjukdomens hittills kända utbredning särskildt inom Stockholms stad och 
län, så finner man af samtliga där såsom smittade anmälda 58 trädgårdar 
ej mindre än 34 (n:r 1, 3, 4, 5, 6, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 20, 27, 29, 31, 
32, 35, 37, 38, 39, 40, 41, 42, 44, 45, 47, 49, 50, 51, 52, 53. 55, 56 och 57), 
d. V. s. 58,6 %, som hade att uppvisa sjuka stamkrusbär. På ofvannämnda 
lokaler voro 
1) stamformiga sjuba och låga busliar frislia å 11 lokaler (n:r 6, 12, 
13, 14, 16, 29, 41, 47, 49, 51 och 57), 
2) både stamformiga och låga buskar sjuka å 11 lokaler (n:r 1, .4, 5, 
15, 20, 31, 35, 37, 41, 42 och 50), 
3) låga buskar sjuka och stamformiga friska å ingen uppgifven lokal. 
En ganska märklig uppgift om stamkrusbär såsom spridare af sjuk¬ 
dom föreligger helt nyligen från England. Första upptäckten af sjukdom 
därstädes ägde rum i början af november 1906. Föranledd af en upp¬ 
gift från vårt land rörande svampens uppträdande å stamkrusbär och 
vildstammar till dessa, undersökte vid nämnda tid Salmon (XII) flera 
engelska trädskolor, till hvilka kort förut från kontinenten införts såväl 
ympade stamkrusbär som ock oympade guldribsstammar, och han fann 
därvid uti en trädskola i Worcestershire sjukdomen i vintersporhussta- 
dium på unga skott af ett antal stamkrusbärsplantor. I samma trädskola 
funnos stora sortiment af buskformiga krusbär, men kunde ej å dem upp¬ 
täckas spår af sjukdom. 
Med hvad ofvan anförts vare naturligtvis ej sagdt, att sjukdomen 
skulle hafva inkommit och spridts hos oss allenast med stamkrusbär. 
Långt därifrån! Inom de södra och västra provinserna, hvarest stam¬ 
krusbär endast sällan eller icke alls kommit i odling, har sjukdomen in- 
^ Då uti Salmons äldre uppsatser om sjukdomens utbredning i Irland, intill år 1905, 
talas om sjuka »trees^ jämte sjuka »buskes», så ka vi ansett oss böra fatta uppgiften i förra 
fallet såsom betecknande stamkrnsbär. Ar 1906 talar Salmon om »Standard buskes». 
