28 
få och svagt utvecklade; stam och bladskaft voro utan spår af vare sig 
hvitt mjöl eller svart päls. Då båda plantorna tagits ur samma plant¬ 
skola, inplanterats samtidigt och sedan alltigenom eljes behandlats lika, 
måste den påfallande olikheten ,i sjukdomsutslaget ha berott på en olika 
inneboende lifskraft (vitalitet) hos smittämnet från de båda platserna. 
Materialet från Bjerred visade den afgjordt största Jifskraften, hvilket ju 
ej är öfverraskande, då man känner sjukdomens där visade stora sprid¬ 
nings- och förstörelseförmåga. 
Anmärkningsvärd! är vidare beträffande Bibes areum såsom underlag 
för svampen, att oaktadt de i ofvan beskrifna försök använda guldribs- 
plantorna, hvilka inplanterats från Experimentalfältets trädskolor, be¬ 
funnits mottagliga, ja i ett fall — gen t emot smittmaterialet från Bjerred 
— i högsta grad mottagliga, för sjukdomen, de plantor af samma ribs- 
art, många hundra till antalet, hvilka därsammastädes växte å fritt land, 
hela sommaren och hösten i ända stodo, så vidt upptäckas kunde, alldeles 
fria från mjöldagg, och detta ehuru sjukdomen eljes å platsen förekom, 
icke blott i stor ymnighet å krusbär, utan äfven ganska ymnigt å röda 
vinbär, ja i några enstaka fall jämväl å svarta vinbär, och ehuru nyut- 
skjutande, späda guldribsskott långt ut på hösten städse voro uti guld- 
ribssortimenten i stor ymnighet att för svampen tillgå. 
Enahanda har ock förhållandet befunnits vara uti plantskolor vid 
Enköping (E. W. Karlsson, Tab. 7, n:r 495), Västerås (F. Johansson, n:r (172), 
Örebro (Trädgårdsföreningen), Göteborg (Slottskogens plantskolor, n:r 656), 
Åtvidaberg (Adelsnäs n:r 505), Linköping (Trädgårdsföreningen n:r 505) och 
Norrköping (Fredriksbergs plantskola n:r 506), i hvilka samtliga plantskolor 
vid uti dem mellan den 3 och 9 augusti aflagda besök guldribsplantorna stodo 
rena, medan å samma platser krusbären voro, om man undantager Örebro, 
mer eller mindre svårt hemsökta af sjukdomen. Den enda plats inom 
vårt land, hvarest sjukdomen, så vidt kändt är, hittills iakttagits på 
guldribs å fritt land, är alltså Jensens plantskola i Ramlösa. Det vill 
häraf synas, som skulle för svampens framträdande i det fria å Bibes 
aur eum kräfvas mildare väderleksförhållanden, än de som råda norr om 
Skåne. 
Synnerligen märkligt är förhållandet med de alltigenom negativa 
resultaten vid infektionsförsöken å hallon. Dessa försök, 5 till antalet, 
utfördes med i hög grad infektionskraftigt material, delvis stammande 
från Bjerreds-ras, å ytterligt späda blad och knoppar. Man skulle häraf 
vara frestad att betrakta svampen å hallon såsom en för sig själfständig 
svampart. A andra sidan är dock att märka, såsom redan i det före¬ 
gående framhållits, att hallonsjukdomen vid Bjerred framträdde under 
förhållanden, som gåfvo stark anledning misstänka, att densamma stode 
i genetiskt samband med sjukdomen å krus- och vinbär. De sjuka hallon¬ 
buskarna växte omväxlande med sjuka krus- och vinbärsbuskar. Någon 
dylik sjukdom å hallon hade ej förut å platsen iakttagits, och svam¬ 
parna å samtliga slagen buskar. visade, så långt man hittills kunnat 
