14 
undantag af dem i östligaste trakten norr om Fredrikshamn, der 
de äro ganska spetsiga och nästan tvärbrant stupande. De 
sträcka sig från NNW till SSO och bestå merendels af Granit 
och Gneiss *). Kalk förekommer mera sparsamt t. ex. på gränsen 
mellan Borgå och Perno vid Molnby, på Högland m. fl. st. — 
Jordmånen utgöres i mellersta delen af Nyland, nemligen i Mör- 
skom, Lappträsk med Artsjö, Elimä och norra Strömfors, nästan 
heltochhållet af lera, hvarföre ock alla vattudrag derstädes äro 
gråfärgade; i de öfriga trakterna åter af svartmylla, som är mera 
sandhaltig i östliga delen eller i Pvttis, Kvmmene och Wekkelax 
med Sippola, ganska lerhaltig åter i Borgå, Perno och Mäntsälä; 
i kusttrakten består den till en stor del af gäslera samt blir 
längre ut i hafvet allt mera sandhaltig och öfverfylld med knapper- 
sten, tills den i yttersta skärgården utgöres nästan uteslutande 
af rena sanden, då all odling, förutom den af potatis, förblir 
svår om icke omöjlig. 
Om man undantager Kymmene-elf, förekomma här inga 
betydligare vattudrag. De hafva alla sin riktning från norr till 
söder. Den från Hollola kommande Borgå-å flyter i sitt öfre 
lopp genom Orihmattila, i sitt nedre midt igenom Borgå socken 
och utgjuter sig, sedan den från nordvest upptagit några smärre 
biarmar, nedanför Borgå stad i den vidsträckta Borgå fjärden. 
Genom vestra delen af sistnämde socken flyter den inom Mänt¬ 
sälä upprinnande Svartån, som åter utfaller i den såkallade 
Svartbäck-fjärden. Sjöarne i Artsjö och en del af dem i Mörskom 
stå i förening med hvarandra genom Forsby-ån, som utlöper i 
*) Enligt Engelhardfs »Geognosticher Umriss von Finland* skulle 
bergen i trakten mellan Fredrikshamn och Lovisa bestå af Granit och 
Granit-Sienit, från Lovisa åt Borgå af gråblå Granit med ådror af hvit 
Quartz och Feltspath, i Perno af Granit-Gneiss samt i närheten af Borgå 
vid Forsby och Iilby nästan uteslutande af Gneiss. 
