16 
drag, som ännu äro märkbara i det 1 y 2 mii från kusten aflägsna 
Kungshamns-sundet *). 
Stödande sig mer på obklieterna i sjelfva landets utseende 
än i dess vextlighet, kunde man indela Nylands östra hälft i trenne 
regioner, naturligtvis icke skarpt begränsade utan tvertom små¬ 
ningom i hvarandra öfvergående, nemligen: - den vestra regionen, 
som skulle innefatta Mäntsälä, Orihmattila, Borgå, Perno, Mör- 
skom, Lappträsk, Strömfors med Lovisa och sydvestra hörnet 
af Elimä; den östra regionen, som åter skulle bildas af Elimä 
sockens största del, hela Pyttis, vestra delen af Kymmene och 
en del af Sippola kapell; den tredje, som förtjenade namnet af 
den bergiga regionen, till utsträckningen den minsta, skulle då 
komma att ligga mest i öster och omfatta södra delen af 
Sippola, hela Wekkelax och östligaste delen af Kymmene. Dessa 
tre regioner hafva, såsom nyss är nämndt, hvarochen sitt egen¬ 
domliga, ej så mycket af vegetationen som icke mera af sjelfva 
landets fysiska beskaffenhet betingade utseende. 
Den vestra utmärker sig genom en mycket omvexlande 
yta, uppkommen genom tidt och ofta förekommande höjder med 
mellanliggande dalsänkningar. Dessa vattnas som oftast af någon 
mindre bäck, som beskuggad af al och björk, ganska ofta äfven 
af lind, bildar fuktiga lundar, der man ej förgäfves söker 
Impatiens, Pulmonaria officinalis, Miliam och äfven ehuru mindre 
ofta kan påträffa Humulus , Stachys sylvatica, Poa sudetica 
var. remota m. fl. Någongång varseblir man i skogarne kärr¬ 
aktiga ställen, som högst sällan vinna någon större utsträckning. 
På öppnare platser mötes ögat af odlade marker, ängar och åker¬ 
fält, som likaledes ej heller upptaga någon större rymd. Nej- 
*) Under vår resa 1856 om sommaren lingo vi höra att elfven brukar 
höja sig ungefär intill Johannedagen, men derefter småningom sänka sig. 
— Enligt böndernas utsago skulle dess vattenstånd samma sommar varit 
ovanligt högt, nemligen 1V 2 aln högre än annars. 
