22 
natans. På bergens sidor utskjuta från remnorna förkrympta 
barrträd, hvilka stormen och inbyggarne gemensamt bjudit till att 
förstöra. 
Till de af A. G. Schrenck och Kand. E. Nyländer *) här- 
städes anmärkta vextformer voro vi under vår förut omnämda 
resa i tillfälle att ännu tillfoga 140, så att hela antalet arter, som 
nu äro kända på Högland, uppgår till 402 Kotyledoner och 15 
Ormbunkar **). Vexter, som utan tvifvel öfverkommit från Estland, 
äro: Anchusa officinalis, Neslia paniculata, Camelina silvestris 
och Bromus arvensis, af hvilka blott den första hittills blifvit 
o 
annorstädes observerad i Finland och det endast på Åland. 
Dessutom förekomma här arter, som man väntade sig träffa 
mycket nordligare, såsom Centaurea (phrygia var.) austriaca 
och Scirpus ccespitosus, hvilket kanske låter förklara sig af den 
ovanliga höjden öfver hafsytan, som täflar med nordligaste Nylands 
och södra Tavastlands. Ganska allmänna äro: Lactuca muralis, 
Lamium amplexicaule, Thymus serpyllum och Dr oser a intermediär 
vid Pohjakylä påträffas på sandbackarne: Hieracium rigidum, 
Campanula rapwiculoides, Echium vulgäre, Echinospermum lap- 
pula, Delphinium consolida m. fl. 
För öfrigt vill jag af de för hela hafstrakten egendomliga 
vexterne blott nämna de utmärktaste, såsom Odontites litoralis, 
Samolus, Cakile, Erysimum hieracifolium, Isatis, Cochlearia 
danica (Borgå), Geranium sanguineum (Borgå), Silene maritima, 
viscosa (Borgå), Halianthus, Lathyrus maritimus, Atriplex lito- 
*) Enligt »Skizze der Vegetation auf der Insel Hochland» von A. G. 
Schrenck och »Reseberättelse till Sällskapet pro Fauna et Flora Fennica 
öfver en naturhistorisk resa 1851» af A. E. Nyländer. 
**) På Walamo äro anmärkta 320 arter Kotyledoner och 12 Ormbunkar. 
Denna ö tyckes äfven vara fattigare på Lafvar, men i dess ställe rikare 
på Mossor än Högland, hvilket förhållande icke förefaller oväntadt, då man 
känner båda öarnes olika naturbeskaffenhet. 
