har dock utom i Borgå, så vidt oss är kändt, blott blifvit sedd på 
Åland och i Willmanstrand; Cerastium semidecandrum, likaledes i 
Sum. Veg. Sc. pag. 37 upptagen för hela Finland, är likväl före som¬ 
maren 1856 blott anmärkt på Åland; Oxycoccus microcarpus, som 
kanske utgör en egen art, ses som oftast vexa blandad med hufvud- 
arten, Oxycoccus palustris, från hvilken den redan på afstånd lätt 
skiljes genom sin finhet, sina nästan dubbelt mindre blommor och 
frukter samt vid närmare undersökning genom sina glatta blom¬ 
skaft och mycket små triangulära blad med nästan tvär bas. 
Ruprecht säger äfven i sitt arbete: „In Historiam Stirpium Florse 
Petropolitanse diatribse“ pag. 56: „In sphagnosis cum typo mix- 
tim crescit (Oxyc. microcarpus), at in diversis csespitibus transitus 
nullos offerentibus“. Den har troligen en ganska vidsträckt ut¬ 
bredning i vårt land, ty under vår ofvannämde resa sågo vi 
den på nästan alla mer sanka kärr. Det egendomliga förhållande 
äger dock härvid rum, att på kärren i hafstrakten, der O. palu- 
stris ännu i ymnighet förekommer, man icke är i stånd att finna 
O. microcarpus. 
Glyceria plicata Fr., som enligt F. Nyländer i Specileg. Cent. I 
pag. 9 skulle finnas vid Kymmene elfs utlopp („in paludosis ad 
ostium fluminis Kymmene“), sågo vi icke, men i dess ställe Gly¬ 
ceria aqvatica, hvaraf stränderna vid elfvens utlopp nedanför 
Abborfors betäcktes liksom af ymnig vass. — Glyceria remota, 
som enligt Anderssoifs „ Skandinaviens gramineer“ sid. 58 af 
Forselles redan år 1811 funnit vid träsket Wargas nära Ström¬ 
fors, kunde vi efter ett det trägnaste sökande likväl icke återfinna. 
Nära Strömfors bruk finnes väl ett torp, vid namn Wargas, men 
Wargas-träsket kände ingen till. Det måste troligen under tider¬ 
nas lopp hafva torkat ut och med det äfven Glyceria remota för¬ 
svunnit. Vi voro dock lyckliga nog att åter anträffa detta utmärkta 
gräs ej långt derifrån i en fuktig dal vid Österby inom Ström¬ 
fors skärgård. 
