82 
ankommo de första dagarne af Augusti. Den nästa exkursio¬ 
nen gjordes till Ruskiala och fortsattes ända upp till To_hma- 
järvi. Efter återkomsten derifrån begåfvo vi oss i medlet af 
Augusti åter till Walamo och tillbragte der en vecka, återvände 
sedan till Kirjavalaks samt begåfvo oss, efter att ännu bafva der 
tillbragt några dagar, på hemväg den 28 i samma månad. 
Då vi sålunda nu redogjort för den yttre gången af vår 
resa, vilja vi först försöka att lemna en kort karakteristik öfver 
de trakter vi besökt, för att sedan gå till redogörelse för vår 
egentliga verksamhet under dessa färder. 
Trakten omkring nordliga delen af Ladoga torde vara en 
af de skarpast begränsade och egendomligaste uti vårt land. 
Nejden omkring Kexholm öfverensstämmer visserligen ännu till 
största delen, hvad beträffar vegetationens och landets fysio¬ 
nomi, med hela det sydliga Karelen och angränsande delar af 
Savolaks; med det undantag likväl, att holmarne i Wuoksen ge¬ 
nom sin lummighet och rikedom på löfträd (björk, al, asp och lind) 
gifva vissa delar af densamma ett vida mer inbjudande och rikt 
utseende än största delen af det landskap företer, hvilket man 
genomreser, då man beger sig från trakterna af Willmanstrand 
och Wiborg uppåt i nordostlig riktning. 
Men det är äfven först några mil norr om Iiexhohn, som 
det egendomliga landskap, vi här ofvan antydt, egentligen tager 
sin början. Man inträder nemligen här uti den snart sagdt enda 
fmska trakt, som med helst något skäl kunde kallas ett bergland. 
Tre till fyra hundra fot höga berg omvexla här med djupa dalar, 
i hvars botten alltid finnes någon liten sjö, eller der någon å eller 
bäck söker sitt utlopp i Ladogans djupt mellan bergen inträngande 
vikar. Men det som kanske mera än allt annat bidrager att 
skilja detta landskap från andra i vårt land, är den skoglöshet 
som der råder. Bergens toppar och sidor äro så godt som all¬ 
deles kala eller ock betäckta af en låg busk- eller löfskogs-vege- 
i 
