86 
notar och fortsattes dermed från tidigt om våren till Peter Pauli- 
tiden i medlet af Juli, under hvilken tid laxen stiger upp i Wuok- 
sen, vid hvars mynning nämnde fiskläge är beläget. Då vi be¬ 
sökte detsamma fick man endast lax, hvilken man skilde i tvenne 
sorter, musta lolii och valkea lohi. Vi förskaffade oss exem¬ 
plar af begge och undersökte dem för att möjligen utreda om 
de kunde vara skilda species. Nilssons beskrifning på Salmo 
salar slår visserligen öfverhufvudtaget in på dem begge; dock 
ej alla karakterer. Plogbenets byggnad och de svarta fläckarnes 
läge och mängd likna snarare denne författares Salmo eriox, 
dock kunna vi ej med säkerhet säga till hvilkendera de böra hän¬ 
föras. Hvad åter beträffar de begge skilda sorterna som nämn¬ 
des, så öfverensstämma de i mycket, såsom just i ofvanantydde 
skiljaktigheter från Salmo salar, dock erbjuda de äfven sinsemel¬ 
lan så stora olikheter i yttre form och färg samt lefnadssätt, att 
man vore frestad tro dem utgöra skilda arter. Allmänt upp- 
gifves att den svarta laxen, som om våren äfven af några kallas 
grå (harmaja lolii*)), uppgår i Wuoksen och leker der i Okto¬ 
ber månad, samt sedan nedvräkes fjellos och svart utför ström- 
marne, då deremot den hvita laxen aldrig, enligt uppgift, leker i 
Wuoksen utan i Ladogan. Äfven i smaken göres stor skillnad 
emellan dem. Af begge sorterna, fångade i samma varp, anses 
den svarta så ojemförligt mycket sämre att man knappast vill 
äta den. Man bar framkastat den hypothesen, att skilnaden dem 
emellan skulle ligga deri att de vore samma art i olika ålder. 
Detta anse vi dock föga troligt, emedan man träffar begge i alla 
grader af storlek. Intet kunde inhemtas om dessa laxars vistelse- 
*) Benämnd vid Taipale Harmikki (karakteriserad af folket med ut¬ 
trycket „vähän koukkunen“); „koukku-lohi“ är synonymt med Musta-lohi; 
om Walkia-lohi sades „ala-leuka ei koukkunen, pää pienempi." Enligt VV. 
Nyländers anteckningar. 
