/ 
87 
ort under vintern. En del menade att de till vintern gå ned till 
hafvet genom Neva; andra åter att de öfvervintrade i Ladoga. 
Af andra fiskar, som fås här må nämnas sik, af hvilken 
vi undersökte flere och funno dem vara här likasom på alla an¬ 
dra ställen i Ladogan, der vi undersökte dem, Coregonus oxy- 
rhynchus var. manena, då deremot den andra af Nilsson upp¬ 
tagna varieteteten icke anträffades. 
Stör (Acipenser sturio) fås här då och då, och föres 
alltid lefvande till Petersburg. 
Om braxen (Abramis brama) och dess lek erhöllos i 
Kexholms trakten följande underrättelser. Den tages mest i 
ryssjor och säges stiga upp i grundare vatten tre gångor under 
sommaren för att leka. Först tidigt om våren då den kallas 
tquku-lahna och säges denna vara den största; sednare vid en¬ 
buskens blomningstid, då den kallas kesä- (ke/inä?-) lahna, 
samt slutligen vid rågblomningstiden då den kallas héelmä lahna 
och är denna den minsta af alla. 
Den i början nämnde, andra exkursionen till Walamo, i 
medlet af Augusti, företogs hufvudsakligen för fiskeriernas skull. 
De voro nu äfven i full verksamhet. 
På Walamo finnas fyra större fisklägen, der omkring 40 
personer dagligen äro sysselsatte med fiske för klostrets räkning. 
Man fångade nu mest mujkor (Coregonus albula) med not, samt 
sik, lax och rödingar med långref. Vid mujknotarne var föga 
att uträtta. Man fick der nästan uteslutande mujkor. 
Bland dem förekom dock äfven nors (Osmerus eperlanus) 
i ymnighet (den är äfven annars allmän i Ladoga), samt elrizor 
(Leuciscus phoxinus, på finska ranta-lakko eller niaikko) och då 
och då några exemplar af Coltus gobio, den enda Cottus som 
linnes i Ladoga. Förgäfves sökte vi här efter den från Ladogan 
uppgifne Coregonus elupeoides. Fiskarene uppgåfvo dock att en 
fisk, som mycket liknade mujkan, men vore bredare och kortare 
