167 
Gr. plumbagana Tr., HSch. 289, Dup. t. 66, salicetana 
(Prittw.) Tngstr. Bidr. p. 161. 
Gr. agilana Tngstr. Bidr. p. 90. 
Denna lilla vecklare är en ibland de allmännaste och såsom det 
tyckes, äfven vida utbredd i landet. 1 Nyland och hela södra Karelen har 
o 
jag anträffat den öfverallt i mängd; på Aland är den tagen af Lund. Jag 
hade derföre länge härunder misstänkt någon förut känd art, men då jag 
icke lyckats återfinna den hos Herrich-Schäffer och H:r Stamton äfven ny¬ 
ligen förklarat den för nv, torde arträttigheten dock vara bekräftad. 
Den ofullständiga och till en del oriktiga beskrifningen i Bidragen 
föranleder mig att här göra några rättelser och tillägg. Oriktig är be- 
skrifningen så till vida, att ingen teckning uti spegeln finnes, hvarföre det, 
i stället för: *speculum A-punctawm % bör heta: speculum innotatum. Ty de 
3 till 4 svarta punkterna, hvarpå det falska uttrycket syftar, stå icke uti 
spegeln, utan emellan denna och brämlinien och äro sålunda: puncta an- 
telimbalia. 
Bäst låter den förlikna sig med små exemplar af plumbagana, men 
är dock alltid mindre än dessa, med mörkare grundfärg, som i synnerhet 
mot vingroten ofta är något livitsprängd. Ryggrandsfläcken är äfven hvi- 
tare och tydligare, dock icke skarpt begränsad och liksom förorenad af 
en mängd, oftast i två linier ställda, gråa fjell. Af costalrandshakorna äro 
1, 2, 3 enkla, 4 och 5 dubbla. Det 5:te paret är hos hannen knappast 
märkbart, emedan det förtäckes af den vid roten omslagna yttersta costal- 
randskanten. Från 4:de paret utgår den längsta violettglänsande blylinien, 
som, sedan den delat sig framför spegeln, omfattar och bildar denna. 
Blylinierna äro endast hos färska och rena exemplar rätt tydliga. De starkt 
sidenglänsande fransarna alldeles lika, som hos plumbagana; brämlinien 
äfven här under spetsen inskuren och afbruten af ocellarpunkten. 
Gr. corollasia Fröhl., HSch. f. 235. 
Lätt igenkännelig genom den hvitaktiga af tre gråa linier delade 
ryggrandsfläcken, som, sedan den tillsammans med dessa delningslinier 
på midten af vingen brutit sig uti en nästan rät vinkel, forilöper ända till 
•costalranden, der den sammanflyter med 5:te och 6:te hakparen. Den 
egendomliga spegeln är trekantig med den öppna basen mot costalranden, 
på längden streckad af 5 svarta linier, af hvilka hvarannan (1, 3, 5) är 
gröfre. Inåt är spegeln begränsad af en blylinie, som i rak riktning emot 
