174 
INCURVARIA Haw. 
I. fuscatella Tngstr. Bidr. p. 162. 
Vingformen är densamma som hos Zinckenii Z. (masculella W. V.), 
men den starkt glänsande grundfärgen är mer gråbrun, icke stötande i 
grönt och hela fjäriln betydligt större (18 millim. emellan de utspända 
vingspetsarna). Bakvingarna äro knappt märkbart ljusare än framvingarna, 
äfvenså starkt glänsande och försedda med fjäll, icke hår. Hufvudhåren 
blekt smutsgula. Labialpalperna stora och starkt böjda i krok mot hvar¬ 
andra; maxillarpalperna deremot mycket korta, utstående åt sidorna, alla * 
bruna, likasom antennerna. Exemplaret, från Uleåborg, är en hona. 
1. rupella W. V., HSch. f. 288, 289, eapileUa Tr. (non 
Linn.), JScezeniana Thnb. 
Äfven från östra delarna af landet; Rautus den 12 Juli, 
prof. W. Nyländer; Sordavala i slutet af Juni, prof. Nordmann. 
TINEA L. 
T. f nl vi mi t r el! a Sod., HSch. f. 283, Bohemannella Zett. 
in Mus. Holm. 
o J 
Aland, Lund; Tammerfors, D:r C. Lundahl; Orimattila D:r 
F. Mäklin. 
T. picarella H. f. 219, HSch. 282, non Linn. sec. Zell. 
in litt., Zett. 
Hvitgrå med tre skarpa långstreck, af hvilka ett krokigt från mid- 
ten af vingen utlöper mot spetsen; de två andra från vingrolen, det vttre 
kortare och rakt långsmed costalranden, det inre längre, vågformigt böjdt 
närmare ryggranden. Uti fransarna en delningslinie och en af vingnerf- 
verna afbruten brämlinie. 
Vid Tammerfors tagen af d:r Lundahl. 
T. infimella Ileyd., HSch. 284. 
Det enda exemplar jag sett är taget vid Willmanstrand af prof. 
Nordmann och skiljer sig från granella lmfvudsakligast genom en mörkare, 
skarp färgteckning, gula hufvudhår och en betydligare storlek. Ungefär på 
