183 
bruna varieteter bar costiguttella uppstått, såsom original-exemplar från 
fru Lienig, jemförde med flere öfvergångsformer härifrån, tydligen utvisa. 
Uti södra Karelen är den ganska allmän på ängar och 
svedjemarker på flere ställen, i början af Juli. 
EUPLEURIS Hubn. (Ypsolophus Zell.). 
E. striatella JV. V ., HSch. f. 563. 
Gulgrå med två hvita läng sstreck från roten, af hvilka det öfre i 
början är mindre tydligt och bakom midten slutar med en svart punkt, 
omgifvande denna; det andra går ända till analvinkeln. Ofvan och under 
denna punkt utgå från costal- och ryggranden två hvita streck, som i 
spetsig vinkel närma sig, men icke nå hvarandra under vingspetsen. 
Denna är utmärkt genom 2 eller 3 korta, hvita hakor på cbstalranden och 
två dylika på brämranden. En svart brämlinie framlyser emellan de ytter¬ 
sta hakorna på hvardera randen. Fransarna hafva mot vingspetsen tre, 
I 
nedåt divergerande svarta delningslinier och en ändlinie; vid analvinkeln 
äro de enfärgadt gråa likasom bakvingarnas. 
I Hiitola allmän på Tanacetum i början af Augusti; vid 
Helsingfors på samma växt tagen i medlet af månaden af prof. 
Nyländer. 
PARAS IA Dup. (Gelechia Zell.). 
P, neuropterella FR. 
var. igneella m. in litt. miniacea flavo-maculata. 
På prof. Zellers inrådan upptager jag denna endast såsom en form 
af neuropterella, ehuru de bjerta färgerna gifva den ett högst främmande 
utseende. 
Framvingarna äro nemligen mönjeröda med skönt citi ongula smärre 
fläckar och mörk skiffergrå costal- och brämrand samt median-nerf, som 
bakom mediancellen slutar tvågrenig. Denna sistnämde, som hos den van¬ 
liga formen är ljusast, gulaktig, är här röd, icke ljusare än grundfärgen 
för öfrigt och från densamma utgå icke några divergerande mörka nerfver 
mot den svarta brämranden, utan är detta mellanrum fylldt af en smal 
svagt böjd gul fläck, som vid analvinkeln är något utvidgad. Fransarna 
äro ljust rödbruna, isynnerhet mot framvingarnas spets; bakvingarnas äro 
I 
