198 
i 
OPOSTEGA Zell. 
0. crepusculella FR., Zell.!, HSch. f. 869. 
Hvit, glänsande med en mycket liten skarp svart punkt i yttersta 
vingspetsen, en otydligt begränsad smutsgul fläck på midten af costalranden 
och en svagare antydd på ryggranden framför analvinkeln. Vingspetsen 
har äfven tvenrfcp dylika gula streck, som i spetsig vinkel förena sig fram¬ 
för den svarta punkten. Från denna liksom utgå strålformigt tre starkt 
divergerande delningslinier i fransarna. 
Vid Kexholm sällsynt i Juli. 
PTEROPHORIDJE. 
OXYPTILUS Zell. 
0. trichodactylus H. f. 18, HSch. f. 13, Zell.! 
Förekommer ehuru sällsynt äfven vid Kexholm, hvarifrån jag äger 
ett större och ett mindre exemplar. Den är den största i slägtet med de 
tydligaste kännemärken. Grundfärgen är rödaktigt kanelbrun, nästan den¬ 
samma som hos den mindre och allmänna hieracii. Brämrandsfransarna 
å den främre fliken af framvingarna nästan ännu renare hvita än på bak- 
fliken, afskiljda från de gråbruna i sjelfva inskärningen af en svartbrun 
tofs; hvardera fliken har en skarp svart brämlinie. Den mellersta tredje¬ 
delen af bakvingarnas 3:dje flik är rent hvit; den sista tredjedelen, undan-; 
tagande den hvitaktiga yttersta spelsen, har åt hvarera sidan grofva svarta 
fjäll, af hvilka de på främre randen äro något kortare, men sträcka sig 
längre fram mot midten. 
0. ericetorum Zell.!, f. 15. 
Näst trichodactylus renast tecknad, men betydligt mindre, såsom 
pilosellce. Från hieracii skiljer den sig, utom på storleken, genom bräm¬ 
randsfransarna på framvingarnas flikar, i synnerhet den främres, hvilka 
hafva mer och renare livitt i roten. Spetsen af bakvingarnas tredje flik 
har högst litet hvilt och de svarta fjällen sträcka sig icke så långt framåt. 
