252 
sima lind von wenigen Fundorten bekannt. Ausser Berlin und einigen an- 
deren Orten in der Mark kenne ich nur zwei Fundorte in Suddeutschland, 
einen in Frankreich, einen in Italien. Sie ist die kleinste unter den Cha- 
raceen! 
I Sippola togo J. E. Strömborg och jag exemplar af en 
Orchis, sonfl i intet afseende skiljer sig från O. angustifolia Rchnb. 
Fl. Germ. exsicc. 949 {O. Traunsteineri Saut. ex Koch. p. 793). 
Den växte på ett djupt mycket vidsträckt kärr, kalladt Karhusuo. 
Vi funno dock begge att de former, som växte längre ut i kärret 
« 
och som voro mest egendomliga, tydligt öfvergingo i den nära 
invid växande vanliga O. maculata L., i det blomsamlingen, ju 
närmare de stodo till kärrets kant, blef allt tätare, blommornas 
mörkröda färg blef ljusare, de nedre bladen tilltogo i bredd, de 
öfre nådde slutligen öfver basen af blomsamlingen m. m. (Jemf. 
Her b. Mus. Fenn. p. 20). 
På Högland togo vi en Sparganium , som fullkomligt öfver- 
ensstämmer med Sp. fluitans Fr. Bot. Not. 1852 t. I, f. 3. Dess 
stjelk och breda, mot basen tresidiga blad uppräta, styfva; de 
nedre honaxen skaftade, de öfre oskaftade, hopgyttrade; hanax 
inga; frukterna trehörniga, hastigt afsmalnande till ett spröt af 
halfva fruktens längd. Den påminte för öfrigt i hela sitt växt¬ 
sätt om Sp. simplex Huds., hvaraf den troligen utgör en form, 
såsom den äfven i Herb. Mus. Fenn. p. 14 upptages. Den växte 
i mynningen af en bäck som utföll i ett träsk mellan bergen på 
Högland. l ) 
P. 74 säges Jlopecurus nigricans Hrnm. vara mycket väl 
skild från alla former af J. pratens is L. genom anförda karak- 
terer. Detta påstående är jag dock numera böjd att återtaga, 
sedan jag från Aland och Abo sett former, om hvilka det är 
1 ) Samma växt finnes på F. M. dessutom från Sammatti i vestra 
Nyland (A. Malmgren). 
