4 
ERNST W. SELMER. 
[Nr. 4 
løsrevne ord, slik som f. eks. Storm har dem i sine gamle ord¬ 
lister, men sammenhengende, ikke altlor meningsløse setningei, 
som angjeldende forsøkskandidat ikke stusser ved eller føler sig 
„sproglig uvel“ ved og reagerer mot på forskjellig vis. Særlig 
i” stilistisk henseende tror jeg at mange forsøkspersoner vil ha 
det vanskelig for å finne sig tilrette med en tekst som ikke 
ligger helt for vedkommendes innerste sprogfølelse, hvad enten 
denne nu hviler på riksmåls- eller landsmålsbasis. Til syvende 
og sist avhenger dette naturligvis av hvor meget man foilangei 
av grunnteksten. Wenkers setninger er nokså følelsesløse, 
man kunde fristes til å si meningsløse i enkelte tilfelle, ihvert- 
fall er det sågodtsom ugjørlig å få presset noesomhelst av per¬ 
sonlig preget følelsesrytme inn i dem, som kunne tenkes å gi 
iittryk enten for en personlig oplevelse eller for en enkelt dia- 
lekts tradisjonelle rytmisering og melodisering av en setning som 
bærer av en mening, som uttrykk for en dom eller en følelse. 
Men dette behøver man i grunnen slett ikke å forlange ay en slik 
grunntekst, især når den skal være så kort som den foreliggende, 
at den uten å volde forsøkspersonen altfor meget bry, dog skal 
gi et nogenlunde fyldestgjørende uttrykk for en dialekts eien- 
dommeligheter. Alle tanker på å kunne håpe på å få funnet 
frem folkepoesi eller lignende må man skyve fra sig i dette til¬ 
felle og kun nøie sig med å gi teksten en slik foim at 
leksiko-geografi, morfologi, fonetikk så nogenlunde kan komme 
til sin rett. Alle andre hensyn får vike for dette ene. Men det 
er jo å vente at man i mange tilfelle av en dialekts gjengivelse 
av grunnteksten kan få verdifulle fingerpek i en eller annen 
retning som man så får forfølge specielt for denne dialekt. 
Der er en vesensforskjell mellem Wenkers setninger og de 
foreliggende optagelsers grunntekst, og denne forskjell ligger i 
den omstendighet, at W. setninger var planlagt med skriftlig 
gjengivelse for øie, mens var grunntekst utelukkende ei tenkt 
benyttet ved grammofonoptagelser. Et annet punkt må også 
fremheves, nemlig dette: Wenkers Fragebogen blev utfylt av 
legmenn spredt utover hele Tyskland, med mangelfull fonetisk 
transkripsjon, hvorimot den norske grunntekst alltid skal bli 
optatt her i Kristiania, med de best tenkelige forsøkspersoner: 
studerende ved Universitetet, som er fullt ut fortrolige med den 
angjeldende dialekt, som de forutsettes å ha behersket fra bains- 
ben av; fortrinsvis aktes benyttet filologer med noisk som fag 
og en viss fonetisk skolering. Tvilstilfelle vil selvfølgelig alltid 
