6 
ERNST W. SELMER. 
[Nr. 4 
var utelukket. Ved eksperimentelle undersøkelser av denne art, 
anvendes et apparat, 1 i o re t gr af e n, som ved et sindiig sy¬ 
stem av løftestenger overfører glyfens forhøininger og fordyp¬ 
ninger til en sterkt forstørret kurve, der inntegnes på en svertet 
kymografionsløife. Men dette kostbare apparat finnes bare noen 
få steder i verden, såvidt mig bekjent, og man må ty til andre, 
billigere metoder, som kan være vel så gode, nemlig overføring 
av lyddåsens svingninger gjennem en gummislange til et gummi- 
membran, foi'bundet med en skiTvende fjær som inntegner vibra¬ 
sjonene som en bølgelinje på kymografiet. l Tyskland hai man 
allerede tidligere gjort enkelte forsøk av denne art, dog som det 
synes uten større resultat. Herhjemme har jeg i det forløpne 
år eksperimentert med en overføring direkte, uten gummislange, 
bare gjennem grammofonens metalarm, til hvilken den membian- 
bespente kapsel er festet. Herved kan man paa en uendelig 
meget bekvemmere måte enn ved den alrnindelige optagelse ved 
hjelp av munnlinje og larynkslinje på kymografiet få undersøkt 
tonelag og tonefall i den på platen optagne tekst. Men ennu 
er desverre disse forsøk ikke kommet meget utenfor det første 
famlende stadium, da en rekke nokså uberegnelige faktorer spiller 
inn, som jeg ber ikke kan komme nærmere inn på. Samme 
slags undersøkelser lar sig selvfølgelig også foreta på ordsprogs- 
materialet, men disse er ikke så interessante i så henseende, da 
der jo som tidligere nevnt ikke blir anledning til større gruppe¬ 
dannelser her. Men til undersøkelser av mere isolerte fenomener, 
tonelagene som sådanne (den spontane ordaksent, i motsetning 
til den kombinatoriske) skulde denne plate være særlig egnet. 
og likeledes til å slå op i som i et leksikon. 
Ordsprogene inneholder ialt 232 grunnord, herunder ikke 
medregnet bøiningsformer av veiber og adjektiver, heller ikke 
bestemt form og flertal av substantiver. Enkelte grunnord fore¬ 
kommer naturligvis flere ganger, men neppe en eneste gang 
unødig, bortsett naturligvis fra små „Flickworter“ som, og o. 1. 
som kreves for å binde ordene sammen til setninger. — Hvad 
vokalismen angår, (stammevokalen), er selvfølgelig germ. a best 
representert med 67 former, ciji med 13, e med 22, i med 24, o 
med 11, u med 11, uji med 7, é med 13, t med 9, o med 11 (innbefattet 
omlyd) il med 8, cii med 18, aa med 10, ou med 3, hvortil ennå kom¬ 
mer 6 låneord, egennavn o. 1. De foi* østlandsk så karakteristiske 
kakuminale eller alveolare konsonantforbindelser, som f. eks. ')t, 
rd, rn, rs, rl) er ganske fyldig representert med ca. 15 eksempler. 
