D a Rubner i begyndelsen av 1880-aarene og senere Atwater 
og Benedict samt Armsby (med okse) eksperimentelt hadde 
paavist at energiomsætningen i dyret følger loven om energiens 
konstans, og Rubner derpaa hadde bygget sin lov om nærings¬ 
stoffenes isodyname erstatning, d. v. s. at næringsstoffene erstatter 
hverandre hos det hvilende dyr paa knapt vedlikeholdsfor i 
forhold til sine fysiologiske kaloriværdier — eller nøiagtigere 
sagt sine nettokaloriværdier — var det fastslaat at under ved- 
Ukeholdsstofskiftet er næringsbehovet i første række et energi¬ 
behov. lalfald de veterinære fysiologer tenderte da til den 
opfattelse, at værdien av næringsstoffene i stofproduktionen stod 
i samme forhold til sine nettokaloriværdier. Dette er ikke eller 
behøver ikke være tilfældet, der behøver ikke være samme 
kvantitative forhold mellem næringsmængde og stofdannelse i 
kroppen som mellem næringsmængde og frigjort energi ved 
kropsvedlikehold. Eksempelvis nævner jeg at mens rørsukker i 
vedlikeholdet av drøvtygger har en værdi (nettoværdi) = rundt 
95^/0 av stivelsens, har det ved fettdannelse hos samme dyr en 
værdi bare = ca. 76®/o av stivelsens. 
Ved fettdannelse av eggehvite (hvis den i det hele tat 
tinder sted) hos drøvtygger utnyttes 39^/0 av dens energi; netto- 
værdien (d. v. s. kalorimængden i det avleirede fett) av egge¬ 
hviten blir altsaa ca. 2,2 Kal. pr. gr. (brændværdi i kroppen 4,4 
Kal.). Den eksperimentelle undersøkelse av eggehvitens netto¬ 
værdi ved avleiring av eggehvite er mindre eksakt; endel av de 
bedste, med spædkalv, har under de gunstigst mulige forsøks¬ 
betingelser git en avleiring av 83—95^/0 av den fordøiede egge¬ 
hvite i produktionsforet, d. v. s. en nettoværdi pr. gr. fordøiet 
produktionseggehvite (hele eggehviten i foret -r- eggehvite til 
vedlikehold) paa 4,7—5,4 Kal. Samme resultat har man faat 
