4 
H. ISAACHSEN. 
[No. 7 
av undersøkelser over eggehvitens utnyttelse, ved melkedannelsen, 
naar man har git store mængder N-frie stoffer sammen med 
netop nødvendig kvantum eggehvite; utnyttelsesprocenten har i 
de heldigste tilfælder været 95—100 ^/o av den fordøiede egge¬ 
hvite i produktionsforet, d. v. s. eggehviten skulde under disse 
forsøksbetingelser ha en nettoværdi av 5,2—5,7 Kal. pr. gr. 
Der er dog den svakhet baade ved disse undersøkelser og ved 
dem med spædkalv, at vedkommende dyrs behov for vedlikeholds- 
eggehvite ikke er direkte bestemt, det er beregnet efter fore¬ 
liggende forsøk med andre dyr (av samme art), og et par av 
disse har vist, at man ved betydelig anvendelse av N-frie stoffer 
kan komme adskillig ned under det maal for N-hehov man er 
gaat ut fra i de her anførte vekst- og melkeundersøkelser. Men 
selv om vi regner med de laveste hittil fundne tal for N-behov, 
kommer vi dog op i en utnyttelsespct. av rundt 80, d. v. s. 
eggehviten skulde da for nævnte bruk ha en værdi av ca. 4,0 
Kal. pr. gr. Vi ser altsaa for eggehvitens vedkommende at dens 
værdier ved de her nævnte produktioner er ganske forskjellige. 
At værditallene ved eggehvite- og fettdannelsen maa være ulike, 
er forøvrig en selvfølge, idet eggehvitens N-gruppe ikke deltar 
i fettdannelsen, mens den indgaar i den avleirede eller av¬ 
sondrede eggehvite. 
Jeg har alt før nævnt at sukker som materiale for fett- 
dannelse taper betydelig i værdi i forhold til stivelse (især hos 
drøvtygger) sammenlignet med dets værdi i vedlikeholdet; netto- 
kaloriværdiene ved nævnte produktion pr, gr. er for stivelse 
2,36 Kal., for sukker 1,79 Kal. = 76^/0 av stivelsens. Altsaa 
heller ikke her kan mængden av den i kroppen omsættelige 
energi lægges til grund for beregning av disse kulhydraters 
stofdannende værdi. Jeg gjør i forbigaaende opmerksom paa at 
man ved de grovere praktisk-videnskabelige fetingsforsøk med 
poteter og de sukkerholdige rotfrugter i Sverige og Danmark 
er kommet til omtrent samme resultat angaaende feteværdien av 
tørstoffet i de to forstoffer. Nogen holdbar forklaring paa suk¬ 
kerets forholdsvis lave feteværdi er endnu ikke levert. 
Ved utviklingen av muskelkraft skulde det paa forhaand 
synes git at næringsstoffene erstatter hverandre efter sine 
kalorital, altsaa i samme mængdeforhold som i vedlikeholdsforet. 
Allerede Chauveau midt i 90-aarene, men især fysiologer i de 
sidste 10 aar som Fletcher, Hopkins, Orr, Hill, Krogh 
