35 
Bilag I. 
Lysaker 21de mars 1923. 
Til 
Christiania Videnskapsselskap! 
Jeg tillater mig herved å foreslå at forskriftene i selskapets 
statutter § 2 om maksimimis-tallet av de to klassers medlemmer 
blir optatt til revisjon. 
Da det nuværende maksimums-tall blev fastsatt ved statutt- 
endringen i 1906, forelå det to noget avvikende forslag for sel¬ 
skapet. Det som blev vedtatt, satte som bekjent grensen for den 
matematisk-natnrvidenskapelige klasse ved 100 medlemmer, for 
den historisk-filosofiske klasse ved 80 medlemmer. Den ned¬ 
satte statutt-komité hadde derimot foreslått 90 medlemmer for 
den mat.-natnrv. klasse, 75 for den hist.-filos. Forskjellen mellem 
de to klasser var altså efter dette forslag bare 15, men blev ved 
beslutningen satt til 20. 
De maksimums-tall som dengang blev vedtatt, hadde sin 
naturlige forutsetning i det daværende faktiske medlemstall: 
den mat.-naturv. klasse hadde, i 1906 89 medlemmer, den hist.- 
filos. hadde 78. En mer almengyldig begrunnelse for den for¬ 
skjell som blev gjort på de to klasser, lar sig gi ved en hen¬ 
visning til at de naturvidenskapelige fag har videnskapelige 
høiskoler i landet: Universitetet, den Tekniske Høiskole, og 
Landbrukshøiskolen. Men dertil er riktignok å merke at ved 
Universitetet har de humanistiske fag over halvdelen av de 
videnskapelige lærerstillinger, likesom de heller ikke er helt 
urepresentert ved de to andre høiskoler. Og i den senere tid 
har det utviklet sig flere og flere videnskapelige institusjoner 
utenfor høiskolene som arbeider med historiske fag; ved Bergens 
Museum får efterhvert både ånds- og naturvidenskapene et nytt 
arbeidscentrum; andre muséer (oldsamlinger, kunst- og kunst- 
industri-muséer) har optatt planmessig videnskapelig arbeid av 
historisk art, og det samme gjør Riksarkivet og statsarkivene. 
Det nye Kulturforsknings-Institutt vil vel også komme til å 
tilføre den historiske videnskap nye arbeidskrefter. 
