59 
stilling’ i vårt land. Disse fag har i virkeligheten i øiehlikket 
hai-e en eneste repræsentant innenfor klassen (generaldirektør 
S a 111 . E y d e), mens de i forhold til sin betydning burde telle 
minst 10 medlemmer i selskapet. Det vil imidlertid ikke være 
mulig innenfoi et rimelig tidsrum a øke den tekniske gruppe 
til et sådant tall uten å stenge for tilgangen til de øvrige grupper, 
såfremt ikke hele klassens medlemstall blir satt høiere. Det 
gjelder i virkeligheten om å skape en hel ny gruppe innenfor 
den ]\Iat.-^\ aturv. Klasse, og hele komitéen finner det derfor 
riktigst at klassens maksimumstall blir satt op fra 100 til 110. 
Vi har ikke kunnet være blind for at det kan ha sine farer 
således med én gang å utvide grensene for det samlede medlems¬ 
tall fra 180 til 210. Det vilde ikke være ønskelig om den derved 
åpnede mulighet for nyvalg skulde bli altfor raskt utnyttet. 
De nugjeldende statutter har vistnok siden 1914 en bestemmelse 
(i § 10) om at »antallet av medlemmer som innvelges hvert år, 
ikke må overstige 6 i hver klasse«. Men denne bestemmelse er 
ved et par leiligheter i de senere år blitt overset, og en større 
begrensning av de årlige nyvalg vil i virkeligheten bedre fremme 
en jevn tilvekst for selskapet. Avgangen av medlenimer har i 
tiåret 1913—1922 gjennemsnitlig været 5 om året for hele sel¬ 
skapet, altså ikke så meget som 3 for hver klasse. Og dersom 
da maksimums-innvalget for hvert år blir satt til 4 for hver 
klasse, 8 for hele selskapet, vil der både være leilighet til å 
erstatte avgangen og til efterhvert å øke medlemstallet på de 
områder hvor det viser sig ønskelig. Men økningen bør ikke 
komme altfor brått. Et selskap som vårt har jo ikke bare til 
opgave å være en central-institusjon for videnskapelig liv i 
landet; det må dessuten til en viss grad være eksklusivt, så det 
alltid holder det høiest mulige nivå, og så det i sanning kan bli 
1 egnet for en ære å bli medlem. Komitéen vil derfor foreslå at 
§ 10 blir således forandret at maksimum for det årlige innvalg 
i hver av klassene blir satt ned fra 6 til 4. 
Organiseringen av en effektiv teknisk gruppe innenfor den 
Mat.-Naturv. Klasse vil imidlertid kreve et par ekstraordinære 
forholdsregler nettop nu. Den faktiske stilling er jo den, at den 
nuværende tekniske gruppe vesentlig er blitt brukt til å gi plass 
for menn som, uten selv å arbeide videnskapelig, har ydet viden- 
skapen betydelige tjenester ved initiativ og offervilje. Vi er¬ 
kjenner fullt ut, ja vi vil gjerne fremheve meget sterkt, at vårt 
5 
