79 
Mindetale over direktør dr. H. H. Reusch 
holdt i den mat.-naturv. klasses møte den Ste oktober 1923 
av 
W. C. BRØGGER. 
Hans Henrik Ren sch var født i Bergen den Ste sep¬ 
tember 1852 av forældrene Hans Leganger Reusch og 
hnstrii Anne Sophie f. Lootz. Faren (f. 22de april 1800) 
var »knnstmaler«, en levevei som paa den tid vel neppe var 
særdeles indbringende. Ogsaa hun, som hadde en meget vel 
anset pikeskole, var meget kunstinteressert og malte og 
tegnet ndmerket. Reuschs far, som giftet sig i en meget sen 
alder, døde allerede 14de juli 1854, efterlatende sig to barn, 
sønnen Hans og en datter, den bekjendte malerinde frøken 
K r i s t i n e R e u s c h (f. 16de februar 1854). Hans Reusch var 
saaledes endnii ikke to aar gammel da han mistet sin far. 
Moren, som blev sittende igjen som enke med to smaa barn, 
fortsatte med skolen og lykkedes ved sin praktiske forretnings¬ 
sans at oparbeide denne, saa at hun i 1875 kunde sælge den 
med en optjent formue og av helbredshensyn tilbringe resten 
av sit liv for det meste i sydligere egne; hun døde i Bergen 
høsten 1879. 
Hans Reusch hadde saaledes fra begge forældrene arvet 
paa den ene side fremtrædende kunstnerisk interesse og evne, 
paa den anden side betydelig pædagogisk begavelse og en viss 
praktisk forretningssans, en arv som i en i sjelden grad sym¬ 
patisk blanding gav sig utslag i hans virksomme liv. 
Hans Reusch og jeg blev studenter sammen i 1869. Vi kom 
ogsaa til at slaa ind paa det samme studium, idet vi efter fuld- 
endt examen philosophicum begge meldte os som studerende t:l 
den matematisk-naturvidenskabelige lærereksamen. Vi tænkte 
dengang fra først av vistnok begge to paa at bli skolemænd, 
og da ingen av os var særlig anlagt for de matematiske fag, 
droges vor interesse ganske naturlig over mot studiet av de 
deskriptive naturfag. Botanikken docertes dengang ved vort 
universitet av professor F. Chr. Schiibeler og zoologien av 
professorene Halvor R a s c h og L. E s m a r k. De var alle 
adskillig oppe i aarene, og ingen av dem formaadde paa dette 
tidspunkt mere at vække større interesse for de fag de repræ- 
senterte. Det var derfor ganske naturlig at en betydelig og 
