98 
Mens Bezold fornemmelig var den utrettelige sliter, som 
nøkternt og istrengt metodisk skrittvis førte isin fagvfdenskap 
fremover i utpekt retning, så fikk Delitzisoli den lykke å bli en 
banebryter og en foregangsmann. Født i 1850 var han for sent 
ute til å komme med i rekken lav de store opdagere og første 
rydningsmenn på assyrioiogiens område: Grotefend, Eawlinson, 
Hincks, Opp ert, tildels også Schrader. Men efterat denne sist¬ 
nevnte hadde introdusert det assyriologiske istudium i Tyskland, 
blev det hans elev Delitzsoh som kom til å føre den nye forsk¬ 
ning inn på de baner hvor siden fremskrittene er gjort. Det er 
gjennem Delitzsch assyriologien er blitt en videnskap i ordets 
egentlige og fulle ibetydning. 
Det var ikke landerledes med assyriologien enn mød egypto- 
logien: efter den begeistringsrus og svimmelhet som var en lett 
forklarlig følge av de nye overveldende opdagelser, måtte det 
øieblikk komme da man besinnet sig på at et mest mulig inn¬ 
trengende og grundig kjennskap til selve sproget, dets ord¬ 
forråd og idets bygning, var en ueftergivelig betingelse for å nå 
frem til en virkelig videnskapelig erkjennelse av den babylonisk- 
assyriiske kultur efter dens forskjellige sider. Det er Delitzsch’s 
hovedfortjeneste at han alt på et tidlig tidspunkt erkjente dette 
faktum, og at han så satte alle sine krefter inn på å løse den 
store opgave som her lå og krevde å bli tatt fatt på. Den sen¬ 
sasjon som i senere år av tilfeldige årsaker kom til å knytte sig 
til Delitzsoh’s navn, da han gav sitt ord med i laget angående 
problemer som frembyr vidt spillerum for gisninger og hypo¬ 
teser, har — tror jeg — gjort det altfor lett å overse den 
edruelighet, den samvittighetsfullhet og pinlige nøiaktighet som 
alltid har karakterisert Delitzsch når han var optatt med sitt 
egentlige fcrskerarbeid. 
Da Delitzsch, ut fra den situasjon som for omtrent halv- 
hundre år siden forelå, tok sikte på en mest mulig eksakt ut¬ 
formning av leksikon og grammatikk, var han gjennem lange 
tider intenst sysselsatt med å arbeide sig inn i det dengang 
tilgjengelige innskrift-materiale, og han skydde da ingen an¬ 
strengelse, hvad enten det gjaldt å kopiere tekster som ennå 
ikke var publisert, eller det viste sig nødvendig gjennem kol- 
lasjon å kontrollere hvad andre hadde oiffentliggjort. Som 
frukter av disse forskninger, som optok Delitzsoh’s hoved¬ 
interesse, og som i virkeligheten også lå best til rette for hans 
