102 
I et istort antal speciialavihandllnger, ofte ledsaget av gene¬ 
relle oversigiter, arbeideit lian sig i aarenes løp gjennem alle 
pattedyrgriipper og beriket vor viden med en ganske usedvanlig 
fylde av iagttagelser. Han hadde sit eget heltut originale syn 
paa pattedyreines indbyrdes slegtskapsforholdj ofte noksaa av¬ 
vikende fra hvad der var »god latin« i samtiden, men altid 
underbyggeit med indgaaende førstehaands studier. 
Som sit videniskabelige testamente samlet og tildels moderni¬ 
serte han ifjor lalle 'disse lavhandlinger i form av et stort tre binds 
verk »Pattedyr-Slægter«, hvorav første bind forelaa umiddelbart 
før hans død, og heldiigvis vil de to bind snart kunne følge efter, 
da de allerede er i trykken; de var færdige i manuskript fra 
hans haand.^ 
Der er neppe mogen tvil om, at dette verk vil faa sin store 
betydning i fremtiden som kildeskrift, som den rike fundgrube 
det er av originale iagttagelser — var det blot skrevet paa et 
verdenssprog, men Winge følte sig i den grad som dansk 
mand, at han kun kunde tænke sig at skrive paa isit morsmaal; 
det har forøvrig hat den betydning, at mangen en fremmed 
forsker lærte sig dansk for at kunne læse W i n g e. 
Det er sjeldent i vor tid med dens mange brytninger inden- 
for viden skap en at finde en forsker, som hele livet igjennem var 
saa konsekvent i sin naturopfatteise, som Winge var det. 
Han hadde her hele ensidighetens styrke, han var fuldblods 
Lamarckist i gammel forstand, og dettie gaar som den røde traad, 
som den stadige ledende tanke gjennem hele hans arbeide med 
pattedyrene. Det var en opfattelse som han kom til helt selv- 
stændig allerede i sine første studier, og det spillet en saadan 
rolle for ham, at han nu i sit pattedyrveirk skriver, at hensigten 
dermed er at gi »et samlet Overblik over baade de utdøde og 
de nulevende Pattedyr-Slægter i deres indbyrdes Forhold', saa- 
ledes som det, i grove Træk, kan vise sig for den, som ser paa 
Sammenhængen med lignende Opfattelse som I. C. F a b r i c i u s 
og især Lamarck«. Hans hele fremstilling maa sees paa 
bakgrund av hans overbevisning om »at Dyrenes Arbeide, mest 
under Omgivelsernes forskjelligartede Indflydelse, er den aller 
væsentligste Grund td deres Æn’didnger«. De fleste vil maaske 
nutildags ikke kunne følge ham i hans lamarckistiske ræsonne- 
menter, men selv hans skarpeste motstandere — væsentligst vel 
^ Nu da dette trykkes er alle tre bind utkommet. 
A. Br. 
