107 
fra det matliematiske Seminar i Christiania« som blev trykt i 
»Archiv for Mathematik og Naturvidenskab«’s 12te, 13de og 14de 
bind. Selv holdt han i løpet av ca. 5 aar i alt ikke mindre end 
20 foredrag i dette seminar over de forskjelligste tema, hvorav 
bl. a. indhcldet av hans første avhandling »Determinanttheoriens 
anvendelse paa læren om komplexe størrelsers multiplication«. 
Efter isin eksiamen var Palmstrøm en tiid lærer og studerte 
saa matematik og fysik i 4 semestre i Berlin og Paris, hvorpaa 
han fra 1892 atter blir lærer, indtil han i 1902 gaar over i for- 
sikringsvirksomhetein. Fra 1892 til 1898 var Palmstrøm lærer 
i fysik og elektnoteknik ved Bergens tekni,ske skole, og fra 1898 
til 1902 overlærer i matematik og fysik ved Landbrukshøiskolen 
paa Aas. 
Det er under denne sin strævsomme lærergjerning, der 
kiævet sin mand, at Palmstrøm finder tid til isine renviden- 
skabelige arbeider over forskjellige, mest talteoretiske spørs- 
maal. En række avhandlinger foreligger i disse aar fra hans 
haand, trykt væsentlig i Bergens Museums Aarbøker og i 
\ idenskapsselskapets Skrifter. Bl. a. generaliserer han i en 
avhandlinig om ubestemtie ligninger i Videnskapsseiskapetis 
Skrifter for 1899 et teorem av Thue, hvorved han f. eks. løser 
ubestemte ligninger av formen 
11,1 1 
—. j-p ... _|— 
X y z n 
i hele tal. I Diicks^ons verk om talteorlens historie findes flere 
isteder henvist til disse Pailmstrøms avhandlinger. 
Palm strøms matematiske og fysiske kundskaper var meget 
omfattende og meget grundige — takket være en betydelig læs- 
ning og en eksceptionel hukommelse; han glemte aldrig noget 
han hadde lært. Universitetet og den Tekniske høiskole utnyttet 
tidlig disise hans kundskaper og den sikarpie kritiske sans han 
forbandt med dem, idet han i mange aar var oenisor dels i mate¬ 
matik, dels i mekanik. 
Palmstrøm var en av stifterne av »Norsk matematisk for¬ 
enings i hvilken han like til det sidste bar dagens byrde som 
sekretær, og han vedblev i det hele tat altid, selv efterat han 
var blit forsikringsmand, at interessere sig for den rene mate¬ 
matik. I 1919 skrev han i det nye matematiske tidsskrift sit 
sidste arbeide av denne art: »En klasse funktioner der kan 
betragtes som en generalisation av de trigonometriske«. 
8 
