115 
clag. Selv langt iiid i siin sidste liaabløse sygdom, ja endnu 
faa dager før isin død, arbeidet han en stund daglig, isaa langt 
lians sidste legemiskiæfter rak, nied vddeniskabelige opgaver. 
Han naadde derfor ogsaa at utrette saa meget som faa andre. 
Han blev ikke bare sin videnskaps første repræsentant her 
hjemme, men ogsaa maalt med international maaleistiOk indtok 
han en fremskudt plads blandt isamtidems botanikere. 
Hans virksomhet .spænder isaa vidt, at det blir nødvendig 
i en kiort mindetale at koncentrere sig om nogen faa hoved¬ 
punkter. 
Vi vil først mindes hans indsats som videinskabelig forsker. 
Han hadde den lykke som ung mand at istudere unider saa frem¬ 
ragende lærere som Wittrock i Stockholm, Warming i 
Kjøbenhavn og S c h w e n d le ner i Berlin. Den solide viden- 
skabelige metode han lærte hos dem stemte godt med hans egen 
natur, og den præger hans senere forskning. Han har selv 
offentlig nævnt Wittrock som den han skylder mest av alle 
menneiskeir, ved siden av sin mor. Det skyldes vistnok ogsaa 
for en stor idel Wittrock’s in^dflydelsø, at han indenfor botaniken 
først og fremsit valgte algologien som sit specielle forsknings- 
omraaide. Talrike er hans bidrag til kimdskapen lOm algernes 
utbredelse i lande hvis algeflora tidligere var mangelfuldt kjendt 
eller ganske ukjenidt. Talrike er ogsaa hans undersøkelser over 
de forskjelligsite algetypers utvMingshistiCirie, deres vekst, for¬ 
plantning, anatomi, fysiologi og iSpredningsmuligheter. Han 
hadde som algolog en enestaaenide personlig erfaring og ved 
siden derav et likesaa enestaaende kjendslkap til den omfangs¬ 
rike, vidt spredte algologiske litteratur. Han har grundig 
reformert algernes, særlig de grønne algers .systematik. Sit 
algesystem bygget han paa ibiredeste, siolideste grundlag, idet 
han tok hensyn ikke biare til de forskjelliige arters og slegters 
ytre bygning, men tillike til al vor viden om deres utviklings¬ 
historie og deres forhold i enhver henseende. Hans skarpe 
systematiske blik satte ham istand til at rette mangen en gammel 
feiltagelse, til at løse mere end én floke som tidligere forskere 
hadde stanset op for. Hans hove'dverk som systematisk algolog 
er hans bearbeidelse av de grønne algers system i En gl er og 
Prantl: »Die naturlichen Pflanzenfamilien« (1890—91) med 
et senere omfangsrikt tillægshefte (1909). Han hadde ogsaa 
overtat bearbeidelsen av disse alger til den nye utgave ;av 
