142 
overflod på store menn. Og om han enn aldri her hjemme i 
levende live blev forstått til fulle eller vurdert efter fortjeneste, 
så må vi dog være klar over at dette ene og alene er vår skyld. 
Det var vi som ennu var for små, vårt blikk nådde ilkke høit 
nok. Ti over i Amerika, ja også i England, Frankrike, Tysk¬ 
land og i mange andre land har man dog lenge vært klar over 
at Carl Lumholtz for evige tider har innskrevet sitt navn blandt 
de store forskere. 
I sin minnetale over ham sier også dr. Skattum følgende 
treffende ord: »Cari Lumholtz var en av samtidens mest frem¬ 
ragende forskere på den etnologiske og geografiske videnskaps 
område, anerkjendt og hedret overalt, især utenfor voit land. 
Han var den eneste norske forsker av betydning som har gjort 
troper nes folk og natur til gjenstand for sine studier.« 
Og professor Hrdlicka, som fulgte ham på en av hans reiser 
i Meksiko, skriver i et brev til mig således: »He was a born 
explorer and equally at home in society as among the savages. 
He could not be called a highly trained scientific man; but he 
did a large amount of good work.« 
Det er også som den store opdagelsesreisende vi alltid vil 
komme til å minnes ham her hjemme i Norge, og jeg vil be 
at vi idag hedrer hans minne ved at vi reiser oss. 
Mindetale over generaldirektør dr. philos. Richard 
Åkerman 
holdt i den mat.-naturv. klasses møte den 14de november 1924 
av 
J. H. L. VOGT. 
Richard Åkerman, Sveriges bekjendte jernmetallurg 
og mangeaarig medlem av vort Videnskapsselskap, er for et par 
aar siden i høi alder avgaat ved døden. 
Jeg skal forsøke at tegne et billede av hans videnskabelige 
livsgjerning og begynder med nogen data. 
Anders Richard Åkerman — eller som han selv kaldte sig, 
Richard Åkerman —• blev født i Stockholm i 1837 og døde i 
1922, næ^sten 85 aar gammel. Hans far, professor og senere 
