92 
vækkelsesbølge i samnienhæng mecl begivenhetene omkring 1848 
var clen iinge videnskabelige kraft en værdi som straks kom til 
anvendelse. Ved det nystiftede Agrams »Sydslaviske Akademis 
som skyldte den i sin tid saa bekjendte kroatiske patriot 
biskop StroBmayer sin tilblivelse, blev Jagic helt fra først av 
en av sekretærene cg arbeidet i en kreds av dygtige tekst- 
ntgivere og filologer med al den paa samme tid fattende og 
seige energi som udmerket ham. 
Ved siden av den patriotiske spillet i disse aar, mere eller 
mindre i hele den slaviske verden, den romantisk*-»slavofile« 
aandsstrømning en stor rolle. Flere av Ruslands aandskræfter, 
og netop fra filologiens omraade, kom i personlig berøring med 
Agram-kredsen; og da Jagic gjennem de ømtaalige politiske 
forhold under den kjendte brytning og senere opgjør mellem 
Østerrike og Ungarn kom i en vanskelig stilling — uten at jeg 
i øieblikket husker enkelthetene —, saa skulde forbindelsene 
østover bli ham av nytte. Jagic blev i 1871 kaldt som professor 
i sammenlignende sprogforskning til Odessa. Opholdet her 
varte bare til 1874 og var en tung tid, med farlig sygdom i de 
dengang litet ordnede sundhetsforhold. Men nu var hans navn 
blit kjendt, interessen for den slaviske verden, slaviske sprog 
skjøt fart i den tyske aandsverden, og som professor i slaviske 
sprog blev Jagic kaldt til Berlin, hvor han arbeidet i seks aar. 
Hans position der var paa sin vis beskeden, elevene faa, fag- 
interessen likesom endnu ikke vaagnet; men utvilsomt fik den 
kloke, energiske kroat, videnskapen hengiven til det inderste av 
sit hjerte, en ikke ringe indflydelse paa synet i Berlins viden¬ 
skabelige verden. Av hans fortællinger har jeg forstaat at 
særlig en mand som Virchow maa ha lyttet til hans stemme om 
tolerance, f. eks. overfor de slaviske folkerester paa tysk grund. 
I 1876 grundet Jagic her, i Berlin, med støtte fra mænd som 
Leskien og andre, det videnskabelige organ som ogsaa mange 
blandt mine herrer vil kjende til, — den store rikdomskilde for 
forskning paa slavisk filologisk — sproglig, litterært, delvis 
ogsaa folkloristisk — felt, helt frem til mot slutten av verdens¬ 
krigen: »Archiv fiir slavische Philologie«. Denne Jagic’s skap¬ 
ning, baaret av hans organisationsevne og produktive kraft 
gjennem en fuld menneskealder, med en rikdom av de for¬ 
skjelligste artikler fra hans egen haand, vilde alene været nok 
til at sikre ham en æresstilling i den slaviske filologis historie. 
