10 
ERNST W. SELMER. 
[Nr. l 
I. Leksikalsk uttale 1 isolerte ord. 
(Den „spontane“ musikalske aksent). 
1. Enkelt tonelag. 
Vi ordner eksemplene på den måte at vi skrider trinvis op 
fra det enkle til det mere sammensatte, fra ord med forholdsvis 
rent stemt substrat til mere eller mindre stemmeløse dannelser 
(stemmeløs anlyd, innlyd, utlyd, i forskjellige kombinasjoner). — 
Man vil ikke kunne vente å finne hel overensstemmelse med 
NK- (= Kristiania-) og NB- (= Bergens-)optagelsene m. b. t. 
ordmaterialets fordeling på én-, to- og flerslavelsesgrupper. Bort¬ 
sett fra de ovenfor nevnte, mere eller mindre svevende diftonger 
som man undertiden kunde fristes til å fordele på flere stavelser, 
men som her behandles monosyllabisk, må man erindre at fær- 
øisk har bevaret oldn. -r (i nom. mask.), hvorav der har utviklet 
sig -iir. Som en kuriositet kan anføres at et ord som N 23 
„branden“, som jo i normalt norsk mål gir brann, i Stavangersk 
sågar monosyllabisk hrån, i fær. optrer i formen hrandnnn, 
med tre stavelser og et helt annet lydlig substrat enn i riks- 
norsk. Slike sterkt divergerende former har man selvfølgelig 
ikke lov til å sammenligne. 
a) Enstavelsesord: 
Eksempler: N 4= vin = vum 
N 11 = land = land 
N 8 = vår = våar 
N 61 = salt = salt 
N 14 = plass = i)lås 
N 15 = håp = liodp 
N 16 = hus = hims 
