1924] 
DE FÆRØISKE TONELAG. 
23 
som opviser den største forslagsstigning (7 lit.), nemlig N 20, 
N 17 og N 23, mangler én av de følgende faser eller begge. — 
Forslaget kulminerer normalt i det bøie toneleie eller på grensen 
av det midtre, omkring dis eller e, med cis som laveste og fis 
som høieste grenseverdi. Forslagsstigningen er for enstavelses- 
ordenes vedkommende merkelig jevn, fluktuerende mellem 0,20 
og 0,47 shst., med 0,29 i gj.sn. I flerstavelsesordene er fluktuasjo¬ 
nene litt større, nemlig mellem 0,08 og 0,36 shst. (gj.sn. 0,19). — 
Mellem ordets absolutte kv an ti te t (altså ikke stavelsestallel) 
og forslagsstigningens størrelse synes der ikke å bestå noe gjen¬ 
sidig betinget forhold (se rubrikken „Lengde i hsk.“). 
III. Bøileiet slutter sig umiddelbart til forslagets ansats 
(smln. ovenfor) i 10 av optagelsene (hvorav et „negativt“, N 1), 
men mangler i 8 tilfelle, hvorav 7 opviser fallfasen (IV) i umid¬ 
delbar tilslutning til forslagets avsats; i det ottende tilfelle (N 20) 
avsettes kurven med forslagets kulminasjon. Høileiet karakteri¬ 
seres ved et forholdsvis jevnt horisontalt kurveforløp. kun lei¬ 
lighetsvis fluktuerende i et relativt smalt tonebelle. dkke i noget 
av de foreliggende tilfelle avsettes karven på denne fase som 
altså ikke synes å kiinne utøve ,^synkni)vgmusorherende^‘ inn¬ 
flytelse på fallfasen (IV), når man da undtar N 23 (S. 19), hvor 
man vil erindre at høileiets „synkende avsats“ også kunde op- 
fatles som en utvisket fallfase. Høileie synes gjennemgående å 
betinges av utpreget sonort substrat. I enslavelsesordene mangler 
det f. eks. kai-akteristisk nok i begge N 61-optagelsene, i to- 
stavelsesordene i N 64 A og B, hvor det innlydende -rp- har 
forhindret dannelsen herav. Om det eiendommelige „negative“ 
høileie i N 1 har vi tidligere talt. 
IV. Fallet ansettes i umiddelbar tilslutning til høileiet, eller 
hvor dette mangler (smlgn. ovenfor) til forslagsfasen. Kun i én 
av de foreliggende optagelser mangler denne ubestridelig viktigste 
fase, nemlig N 20 (om N 23 er der talt ovenfor under „høileiet“). 
Fallfasen finnes i alle enslavelsesordene og ansettes i det høie 
(eller på grensen av det midtre) toneleie. Det omspenner i en- 
stavelsesordene mellem 2 og 8 ht., med en gjennemsnittsverdi 
av 4,38 ht., i tostavelsesordene mellem 3 og 8 ht. (gjsn. 5,38 ht.), 
og opviser altså en voksende tendens i forbindelse med økende 
stavelsestall. Det avsettes i omtrent alle tilfelle i det dype tone¬ 
leie (ved Gis, Ais, H), kun sjelden høiere (et par ganger ved d), 
altså gjennemgående lavere enn, eller i jevnhøide med forslags- 
fasens ansats. Smlgn. i skjemaet rubrikken: „Melodiens av- 
