1924] 
DE FÆRØISKE TONELAG. 
25 
2) Dobbelt tonelag. 
Av optagelser med leksikalsk uttale i isolei’te ord foreligger 
der ikke så mange som i foregående gruppe, men ihvertfall til¬ 
strekkelig til å vise tendensene. Vi skal senere under den 
kombinatoriske musikalske aksent finne et mere omfattende 
materiale av dobbelttonelagskurver. 
Eksempler: 
2 slavelser: N 65 A 
og B = (og) bakke 
= [o] ha^ljé 
N 58 
= selskap 
= sædskæap 
4 stavelser: N 22 
=-- søndag 
— su^niidæavur 
N 59 
== selskabene 
= sædskæabéné 
N43 
= klokkeklang 
= klcVkuklapgur 
Det forholdsvis enhetlige billede som enkelttonelagskurven 
frembød, skulde friste en til å tro at det samme var tilfelle med 
dobbelttonelaget. Men så forholder det sig ikke. Selv om de 
foreliggende seks optagelser naturligvis i og for sig ikke beret¬ 
tiger oss til å felle noen kategorisk dom om det fær. dobbelt- 
tonelags struktur, så vil dog en sammenligning mellem den 
leksikalske og kombinatoriske aksent (som behandles i neste av¬ 
snitt gi tydeligere fingerpek i en bestemt retning. — Vi tar nu 
for oss de enkelte kurver. 
N 65 foreligger i to optagelser som i det vesentlige har 
samme struktur. I N 65 A ansettes kurven på N 65,2 ved dis 
(på grensen av det høie toneleie) med svakt synkende tendens 
ned gjennem vokalen, midlertidig avsats ved d, gjenoptagelse av 
fallfasen på N 65,4, fortsatt fall ned til G, hvor kurven avsettes. 
Vi har her bare én fase, fatlet dis — O (8 ht: 49 hsk. = 0,16 
fhst.). I B-optagelsen ansettes tonekurven efter det stemmeløse 
b i det høie toneleie, ved e, og faller så forholdsvis jevnt gjen¬ 
nem hele stammevokalen ned til lukket ved N65,3. Kurven 
gjenoptas på N 65,4 omtrent nøiaktig i jevnhøide med den fore¬ 
gående avsats og synker efter et kort, jevnt forløpende kurve- 
stykke videre ned med avsats i det dype toneleie (ved G). Eneste 
fase blir også her fallet e—G (9 ht.: 51 hsk. = 0,18 fhst.). 
I N58 hindrer de overveiende stemmeløse elementer i an-, 
inn- og utlyd utviklingen av et utpreget og karakteristisk kurve- 
forløp. Strukturen viser påfallende likhetspunkter med det øst¬ 
landske dobbelttonelag; kun er fasene ikke så utpreget. Efter 
