30 
ERNST W. SELMER. 
[Nr. 1 
liciddø deltø sin store interesse kunde med rette inngå som 
ledd i de første eksperimentelle undersøkelser av målføret; for 
her var alt i forveien ad auditiv vei konstatert tilstedeværelsen 
av to utpregede og forskjellige tonelag. Anderledes ligger for¬ 
holdene 1 færoisk, hvor selve begrepet „tonelag ei et så om¬ 
stridt problem. Her gjelder det i første rekke å skape en 5 ,ien- 
kultur“ for tonelagene, å la dem fremtrede i omgivelser som 
ikke i altfor sterk grad må formodes å utviske et (eventuelt) 
„individuelt“ særpreg. Specielt gjelder dette for dobbelttonelaget, 
hvor vi jo allerede ved undersøkelsen av de isolerte optagelsers 
.,leksikalske‘‘ uttale hadde så vanskelig for å gi en enhetlig 
definisjon på grunn av det lite utpregede kurveforløp. Viser det 
sig i den følgende fremstilling at tonelagene utviskes i disse 
forholdsvis monotont rytmiserte ordgru{)per, er vi berettiget til 
herav å dra den slutning, at en ennu sterkere setningsmelodisk 
„bølgegang“ i enn høiere grad vilde utslette ethvert særpreg 
hos tonelaget i dets forhold til tonefallet. 
Eksempler: 
N 62 A og B = og Dag døde = [o] dæa'viir dåi^jé 
N 73 = inn under landet 
N 74 = inne under landet 
N 69 = han er tung 
N 79 = to tung«"r 
N 70 = han er tynn 
JNJ 80 = fem tønner 
N 7t = et kjøkken 
N 72 = to kaker 
N 67 = så du sokken? 
N 68 = hun er sunket 
N 75 = hjemmet er godt 
N 76 = fra et hjem 
N 77 = biten er sort 
N 78 = han er hitt 
== in undir la ndé 
— iné undir IcCndé 
= han é(r) iu'i^gur 
= tvæar iui^^giir 
= han e(r) tunur 
= fim tuniir 
= ain kød^kitr 
= tvæar kød^kiir 
= såst tiiu sciljin 
= ho^n t'(r) så^ljin 
= hai'mé e(r) gåt 
= hur ainun hai^mé 
= hidvn e{r) sva'rtur 
= han C'(r) hiHin 
