ERNST W. SELMER. 
48 
[Nr. 1 
siktsvekkende i tonelagenes struktur og fasesamnienselning. Vi 
kunde til nød nære det beskjedne håp, at våre på gjennenisnitts- 
verdier beroende, mere etler mindre abstrakte tallstørrelser skulde 
ha antydet visse forskjeller mellem de lo tonelag. Men vi blev 
skuffet heri, allerede under gjennemgåelsen av de leksikalske 
former, hvor dobbelttonelaget viste sig svært vekslende og uklart. 
Vi så oss derfor ved behandlingen av det kombinatoriske tone¬ 
lag nødt til en nokså negativ „Fragestellung“ som da også 
bragte et negativt resultat. Vi har ikke kunnet konstatere noen 
større og utpregede avvikelser mellem det enkelte og det dob¬ 
belte tonelag, men må si at det sistnevnte gjennemgående op- 
viser de samme faser og fasekombinasjoner, den samme struktur, 
samme tonebelte og toneleie som det førstnevnte. Muligens kunde 
man anføre som en eiendommeligbet ved det kombinat. dobbelt- 
tonelag at det under ellers like (ugunstige) omstendigheter har 
lettere for å utvikle forslagsfase enn enkelttonelaget. Men å gi 
en egen definisjon av dobbelttonelaget, i motsetning til enkelt¬ 
tonelaget, lar sig her vanskelig gjøre. — Vi kan her bare si 
følgende: 
Det færøiske dohbelttonelag opviser ingen fra enkelttonelaget 
særlig avvikende melodiske eiendommelighetef. De samme faser 
{II, 111, IV) gjenfinnes også her, midigens dog fase II, forslaget, 
litt sterkere utpreget. 
