1924] 
OM STAVANG ER MÅ LET. 
13 
d) Den stemnielose geminat -pp- liar likeledes bevaret sin 
„liårdhel“ og er ikke blitt iiiticert av de stemte omgivelser. 
Utlvd. 
t/ 
a) I eks. med opr. p efter lang vokal er tp. I fremherskende 
(i otte optagelser), ved siden av én IV-type og én Vl-type. Den 
gjennemsnitllige /r-verdi =- 3,77 med henholdsvis 7,57 og 0 som 
grenseverdier. Artikulasjonen er følgelig å karakterisere som „demi- 
sourd'^. Høist påfallende er det enkeltstående IV-fenomen (N 79), 
hvoi* altså okklnsjonens begynnelse og slutning opviser sving¬ 
ninger på larynxlinjen, hvad man ikke sknlde ha ventet i abso¬ 
lutt utlyd. Muligens er her slutningsvibrasjonene (6 hsk.) nær¬ 
mest å forklare som „Schlotlerhewegungen“ (Sievers) i stemme¬ 
båndene og uten større reell betydning. 
b) Utlydende (ubetonet) bevareter belt stemmeløst (tp. VI). 
A n 1 y d. 
a) Antydende „media“ b- er kunn i étt tilfelle av den type 
som man a priori skulde formode, nemlig V (N 117). De øvrige 
seks optagelser er samtlige av tp. I, hvilket er så meget mere 
påfallende som man skulde ha trodd, at det proklitiske stemte 
forslag [å] vilde ha bevirket hel sonoritet i den følgende klusil 
(6), selv om denne i absolutt anlyd (som så hyppig i mine Kria. 
og Berg. Bm. tonelagsundersøkelser) hadde opvist hel eller partiell 
stemmeløshet. Gjennemsnittsverdi for 7 t = 3,24, altså „demi- 
sourd“, med 10 og 1,13 som grenseverdier. 
b) Anlydende p)- er selvfølgelig stemmeløst, når man ser 
bort fra at det proklitiske [å] i en av optagelsene (N 18) har be¬ 
virket overgang fra den normale tp. VI til tp. I. 
Dentaler. 
I n n 1 y d. 
a) Ved innlydende enkel opr. -t- er forholdene ikke så over¬ 
siktlige som ved -Jc~ (smlgn. ovenfor). Vi finner her fire for¬ 
skjellige typer (I, IV, V, VI) fordelt på de seksten optagelser: 
syv av tp. I, seks av tp. V, to av tp. VI og én av tp. IV, jevnt 
fordelt på de forskjellige fp. og, som det synes, uavhengig av 
den følgende vokals kvalitet. Gjennemsnittsverdien for 7 t = 6,29, 
