14 
Derøfter omhandlet foredragsholderen vore retsregler cm 
testaticnsfriheteriS hegrænsning, som hos os alene er fasts.:it ti] 
fordel for livsarvingene, medens der i de kontinentale lovgiv- 
ninger utenfor Danmark og Sverige overalt ogsaa er tat hensyn 
til forældiene. Han antok at der ogsaa hos os kunde være 
Gpfordring til at opta forældiene i tvangsarvingenes eller de 
pligtdelsberettigedes kreds, men dog med en mindre indskrænk- 
ning i testationsfriheten end overfor livsarvingene. Disses 
arvelod er hos os urørlig for tre fjerdødders vedkommende, 
medens den tilsvarende kvote for forældrene, overønsstemmende 
med hvad der er det almindelige i saa heniseende, mentes pas¬ 
sende at kunne fastsættes til en halvdel. 
Sluttelig antydet han nødvendigheten av at begrænse 
aasætesretten til alene at omfatte virkelige jordeiendomme eller 
gaardsbruk og at træffe lovforanstaltninger for at hindre mis¬ 
bruk av retten, særlig ved salg, forcert hugst i skogen eller 
ved vanrøgt. 
Foredraget fremkaldte benierkninger av M o r g e n s t i e r n e 
og K o h t, hvortil f o r e d r a g s holder e n replicerte. 
2. Konow holdt et foredrag: Bidrag til indisk kronologi. 
Han søkte at bestemme de æraer isom bruktes i Kharoshti- 
indskriftene fra de nordvestlige distrikter i aarhundredene om¬ 
kring Kristi fødiSel. Han hævdet at disse ikke kunde beregnes 
efter den ældste indiske kalender, idet maanedenes begyndeise 
var regnet fra fuldmaane og dagene i hver maaned blev talt 
helt igjennem maaneden og ikke inddelL i halvmaaneder. Ogsaa 
maanedsnavnene var tildels uindisike og hentet fra den make- 
donske kalender. Vi er derfor berettiget til deroppe paa nord- 
vestgrænsen at se begyndelsen til den utvikling som førte til en 
sammensmeltning mellem den græske Oig den indiske astronomi 
i virkelig videnskabelig fremstilling. Skjønt de indiske verker 
som fremfører resultatet av denne utvikling, er yngre end 
Kharoshti-indskriftene, hævdet han derfor at deres metode 
maatte kunne anvendes ved beregningen av dateringen i ind- 
skriftene. Ut fra denne forutsætning hadde han anmodet den 
hollandske fagmand dr. van Wijk om at anstille beregning^r 
paa grundlag av antydninger i tre gamle indskrifter hvor der 
tildels er tale om indskud av bestemte maaneder, dels om kon- 
