56 
fall liknar till förvillande grad den vanliga jernoxiden, så att 
man lätt kan förbise den, men åter i andra afseenden så be- 
stamdt afviker derifrån, att jag tilltror mig icke göra ett miss¬ 
tag i det antagande, att den är oxiden af en hittills okänd me¬ 
tall. Innan jag likväl anför något om dess egenskaper, torde 
det tillåtas mig få beskrifva det sätt, hvarpå jag gått till vä¬ 
ga, för att utdraga den lilla qvantitet deraf, som hittills stått 
mig till buds för mina försök med densamma, emedan redan 
under denna beskrifning åtskilliga af dess egenheter blifva synliga. 
Chrommalmen, fint pulveriserad , digererades med chlorvä- 
tesyra. Den gröngula lösningen afdunstades till torrhet , kisel- 
syra afskildes på vanligt sätt och genom filtratet leddes svafvel- 
bunden vätgas till full mättning. En ringa gulgrå fällning, be-, 
stående hufvudsakligen af svafvel, uppkom, men för att var£ ! 
säker, att få aflägsnad hvarje i en sur vätska olöslig svafvel-1 
metall, mättades lösningen med kaustikt kali, hvarefter alltsam¬ 
mans utfälldes med en lösning af natronhepar, hvarefter chlor-i 
vätesyra tillsattes, tilldess vätskan åter blef sur och den svartd 
fällningen löst sig, med lemning af en ljusgul obetydlig återstod 
Lösningen var nu vackert grön. Den gröna färgen härledde sig 
till stor del från chromchlorid, hvilket visar, att saltsyra utlösei 
chromoxid ur chromjern, ett* förhållande, som likväl står i stric 
med uppgifter af andra kemister. Lösningen behandlades nu 
värme med chlorsyradt- kali och öfverskjutande saltsyra, fällde 
derpå i kokning med ett stort öfverskott af kaustikt kali. Dei 
alkaliska vätskan var gul och innehöll chromsyra samt lerjord 
Den brungula fällningen torkades, refs till pulver och smältes 
platinadegel med chlorsyradt kali och lättsmält fluss. Behand¬ 
lad med kokande vatten erhölls en gul lösning, hvari jag e 
kunde finna annat än chromsyra och litet lerjord. Den sednan 
gaf mig anledning misstänka, att den olösta lefverbruna återsUw 
den ännu kunde qvarhålla ett spår lerjord, hvarföre den lösted 
i saltsyra och fälldes på nytt samt koktes med kaustikt kali 
Efter noggrann’ uttvättning löstes den hruna återstoden i salt-j 
syra, lösningen blandades med tillräcklig mängd ättiksyradt na- 
