öfvervigt i jemförelse med de följande. Cortinarierne äro åter 
i denna region vida underlägsne, och utaf slägtet Ilydnum finnas 
endast de vanligaste arter. 
b. Bokshogs-regionen., med bergigt underlag och rik, bar 
humus-betäckning, såsom i Skåne, Halland, Södra Småland, hyser 
under bokens skugga en mycket utmärkt och egendomlig svamp- 
vesetation. Men den kräfver ymnig nederbörd för att komma 
O u O 
till utveckling. Flera Clavarier och synnerligast Merismata af 
alla slägten äro för denna karakteristiska; flera Gortinarier äro 
för bokskogen egendomliga. Af trädsvampar bar den flera egen¬ 
domliga arter än någon annan; dock torde förtjena anmärkas, 
att en och annän art, som i Södra Sverge uteslutande tillhör bok, 
i medlersta Sverge blifvit funnen på andra trädslag f. e. Hyd- 
num coralloides på gran, //. septentrionale på alm och björk. 
Af Hydna är för- öfrigt denna region lika fattig, som den före- 
\ 
gående. 
c. Den bergiga granskogs-regionen , med fuktig moss- 
klädd botten, såsom de högre belägna delarne af Småland, Öster-* 
götbiand, Käglan, Uppland o. s. v. hafva en utmärkt och rik 
svamp vegetation. De flesta Hydna (f. e. H. svaveolens , egen¬ 
domlig för denna) förekomma bär, till en del äfven i följande. 
Man kunde vara frestad antaga, att deras sylbärande hymenium 
stode i förening med barrskogarnes svllika blad. Men jemte 
Hydna förekomma här nästan uteslutande de sköna, på jorden 
växarfde Polypori. I denna region är Cortinariernes egentliga hem. 
d. Den magrare tallskogs-regionen , med torra, grusiga 
jordlager, beklädda af Ljung, Vaccinier o. s. v., såsom i Yestra 
Småland, är till individernas antal de föregående underlägsen, 
och troligen äfven till arternas, ehuru af mig bäst känd. Många 
af de föregående regionernas arter ss. Tricholomer och i synnerhet 
Copriner saknas här alldeles, och de flesta af granskogs-regionens 
utmärktaste arter. Dock förekomma bär de flesta Hydna; och 
på dess magra, mosslupna ängar en stor mångfald af Leptonier, 
Hygrophorer, Lactarier, och uppå mossarne flera egendomliga 
arter. Utom dessa olikheter finnes en märkbar skillnad emellan 
