86 
blott de yttre momenterna äro gynnande for fröredningens ut¬ 
bildning. Deras skenbara olikhet från alla öfriga växter, deras 
korta, bestämda lifsperiod, deras framträdande med bestämda 
extremiteter flika djurens, då växterna befinna sig i en successiv 
utveckling af nya delar) o. s. v. bero helt och hållet af deras 
fruktnatur. Men de erbjuda i detta afseende ett eget, slående 
bevis på otillräckligheten af alla abstrakta definitioner, ty enligt 
de nu antagna för axel och appendikulära delar, skulle mvcelium 
vara svamparnes axel och sjelfva svampen ett blad! 
De svårigheter, som möta svamparnes studium, genom 
omöjligheten att i samlingarna förvara de köttiga och egentligen 
vigtiga arterna, undanrödjas till en del genom de flestas liks 
utbredning, nästan gemensamma i alla jordens • zoner, under i 
öfrigt lika fysiska förhållanden, så att derigenom för fliten och ett 
obesegradt tålamod, blir möjligt studera dem lefvande. Med 
undantag af de tropiska länderna finner man bland de köttige 
Hymenomyceterne, som utgöra centrum af svampriket, inga 
egendomliga former i jordens skilda länder, under det hvarje 
land erbjuder en nära oändelig mångfald, men det är samma 
arter likväl, som finnas f. e. i Sverige och S. Carolina i Amerika 
— och anmärkningsvärdt synes vara, att ju lättare de förvaras 
ju mera skilda blifva de i olika länder. Svamparne synas så¬ 
ledes ännu i dag framvisa den likformighet och mångfald, son 
hela vegetationen egde i urtiden. Att de också äro en yngrt 
skapelse än den öfriga vegetationen är icke blott klart af dera; 
öfvervägande fruktnatur, utan endast tänkbart efter deras före¬ 
komst blott på högre, fullkomliga organismer; och för alla dt 
högre utbildade svamparnes förekommande är oundgängligt de 
arf efter tallösa förgångna generationer, som vi benämna humus 
Svamparne äro nemligen mindre bundne af klimateriska förhål¬ 
landen, än fvsiska och lokala, och derföre är större skillnad 
emellan arternas fördelning emellan slättland och ber^sskosar, äi 
emellan norra och södra hemisferen. Ehuru visserligen äldrid 
arternas kännedom är målet för våra studier, utan endast et 
medel, hvilar alla allmänna resultaters sanning på en säker art- 
