126 
rostris, Fr. simplex Licht, Hirundo ruficeps m. fl.). Dylika för¬ 
seelser ske ytterst lätt och ännu torde flera återstå. 
Yi hoppas snart få återkomma till detta ämne för att full¬ 
ständigare redogöra för olikheterna uti de under det ofvan an¬ 
förda stora området sammanslagna ländernas fauna, och med¬ 
dela nu blott beskrifning af de fogelarter som blifvit hemförda 
af Hedenborg och som äro nya eller synts behöfva en närmare 
bestämning. 
1. Ploceus sanguinirostris var. major (Pl. aetbiopicus) ala 67 mm. 
tars 20; rostri culmen 15—17. 
Tres novimus formas hujus avis, quae non sclum magnitudine, 
sed etiam picturå satis constanter differunt, quare, si placet, 
specifice distinctae habeantur. Omnes conveniunt: rostro rubro, 
paullo majore' qvam in congeneribus; dorso alisque grisescentibus, 
nigro-macuiatis; remigibus rectricibusque sordide flavomarginatis. 
Feminae et juniores capite fuscescente, vitta superciliari gulaqve 
al bidis; Mares autem insignes sunt capite maxime variabili: roseo, 
facie nigra, vel etiam, plumis pallescentibus, toto vel ex parte 
flavescente. 
Prima varietas, prope Senegal flumen vivens, (Emb. quelea 
L. S. N. X, 177; descr. orig.) agnoscitur statura paullo minore 
(ala 63 mm. tars. 18. Rostri culmen 13J); gastraeo fulvo-albido ; 
capite c. cérvice fulvescente vel roseo; facie c. gula fronteque 
(priusquam pallescant) nigris. 
2:da (Loxia sanguinirostris L. Amoen. Ac. IV. 243; S. N. X 
et XU) ex Africa meridionali. Ala 66; tars 18; Rostr. 14 (? 13). 
Golore magis cinerascens, ventre albo (vel in o 71 roseo-tincto). 
lilas cervice semper cinereo; in habitu perfecto frons qvoque nigra, 
ut prioris. (Specimina nostra e Caffraria superiore). 
3:a, uethiopica, e Sennaaria ab Heden borgio nobis allata, reliquis 
major; supra subtusque magis fulvescens, gastraeo fere toto flavo- 
fulvescente, ventre medio albo, in rnare saepe roseo tincto. cf’’ 
capite c. cervice, colore pectoris, flavo-fulvescente (roseum non 
vidi); genae, c. loris gulaque, nigrae (vel, decoloratione facla, si- 
miliores vertici), frons vero semper pileo concolor. 
Plur es sine dubio varietates aliae Africae partes dabunt; nec 
inter congeneres des un t. Sic Pl. onjx e caffraria semper minor 
est capensi; Pl. ignicolor senegalensis minor quam sennaariensis , 
nigredine, ut videtur, paullo minus extenso; Pl. capensis in 
Abvssinia et Caffraria (P. xanthomelas Rupp.) semper minor quam 
in colonia capensi. 
2. Estrilda rhoclopyga n. sp. grisea, transversim tenuissime fusco 
undulata, uropygio vittaque per oculos rubris; tectricibus alarum 
mediis rubro-fimbriatis. Ala 48; tars. 15. — Maxime affinis E. 
astrild L. et troglodyti Licbt (cinereae Vieill Enc. 985). Rostrum 
