Dom. Zetterstedt ut species ambigua descripta, deinde vero pro 
comparatione mihi benevole communicata, ad D. parvulum sine 
dubio pertinent, quod adsentiente Dom. Stenhammar etiam de 
Ostrogothicis valet. Verus D. agilis praeber a 1 i a coxis postcrioribus 
dimidio basali griseis, apice pallidis, nec pallidis linea tantum lon- 
gitudinali externa cinerea et tibiis posticis apice solito validio- 
ribus a D. parvulo , stigmate alarum a D. simplici j differre vi¬ 
detur. Mihi ignotus. 
60—61.' Dolichopus Chcerophylli Meig.: aeneo-viridis, nilidus; episto- 
mate griseo-flavescente, latitudine subduplo longiore; ciliis post- 
ocularibus albidis; palpis antennisque nigris, his capite transverso 
fere longioribus, tenuissime pubescentibus, articulo apicali ovato, 
acuto, in mortuis saltem sursum flexo; pedibus testaceis, coxis 
anticis basi posterioribus fere totis cinereis, femoribus posticis 
umspinosis, non ciliatis, suramo apice, tibiis posticis ad tertiam 
-partem tarsisque omnibus nigris, metatarsis anterioribus testaceis, 
apice infuscatis, posticis non spinosis; alis subfumatis, stigmate 
nullo, nervis 3 et 4 apicem versus subapproximatis, quarto sub- 
recto vel levissime tantum nec geniculatim flexo, paullo ante api¬ 
cem alae excurrente; squamis subalaribus nigro-ciliatis. Long 
lin. o"?. " 1 
Mas: cauda fere ad segmentum tertium sub ventre inflexa, 
subnitida, lamellis parvis, subtriangularibus, acutis, nigro-fuscis 
longius nigro-ciliatis. 
Femina: epistomate paullo latiore, magis grisescente, anten¬ 
nis non nihil brevioribus. 
Habitat in floribus Pimpinellm Saxifragm ad Gammelstaden 
prope Gothoburgum, ubi d. 30 Jul. —5 Aug. parcius inveni. Ad 
Gusum Ostrogothiae d. 21 Jul. 1S50 rarius^ quoque captus. 
D. germano sat similis, dimidio vero minor, epistomate subflavido, 
antennis longioribus, femoribus posticis apice macula nigra, alis 
mmus infuscatis et cauda majore, lamellis apice acutioribus di- 
stinctus. 
6 . Bidrag till kännedomen om Psyche-lar - 
verna. — -Herr Wahlberg meddelade: Redan länge har det 
vant hekant, att lai verna till vissa fjärilgrupper, liksom phry— 
ganeidernas, bilda sig rör eller hylsor hvaruti de vistas och 
jhvilka de medföra när de kringvandra, äfvensom att särskilda 
arter till dessa hylsors förfärdigande använda olika ämnen, som 
de hvar på sitt vis anordna, så att man af hylsans beskaf¬ 
fenhet ofta kan igenkänna den inneboende arten. — Bland så- 
