hvarandia. Då derefter det komprimerade glaset insattes, måste 
analysören, på samma sätt som vid Matteuccis försök, vridas 
åt den ena eller andra sidan, på det att qvarts-skifvorna 
skulle blifva lika. Detta läge hos analysören må betecknas 
med a. Derefter vreds det första Nicolska prismat ett visst 
antal grader åt ena sidan, och analysöreti måste erhålla ett 
annat läge (6), för att lika färger på båda qvarts-skifvorna 
åter skulle uppkomma. Slutligen vreds det första Nicholska 
prismat lika många grader åt andra sidan, och man måste nu 
vrida analysören till en viss punkt c, på andra sidan om a i 
afseende på h. Alla de anställda försöken öfverensstämde der- 
uti, att vinkelafståndet emellan a och h aldrig var lika stort 
som emellan a och c, såsom likväl förhållandet bort blifva, 
om analysörens vridning skulle kunna tjena till mått på vrid- 
ningen af polarisationsplanet. 1 likhet med Matteuccis obser¬ 
vationer visade det sig dessutom, att man erhöll det största af 
de nämnda vinkelafstånden, om den vridning, som glasets kom¬ 
pression ensamt förorsakade, var åt samma håll som vridnin- 
gen af det ursprungliga polarisationsplanets läge. Ehuru såle¬ 
des det ursprungliga polarisationsplanet vreds lika mycket åt 
ena sidan som åt den andra, måste dock analysören vridas 
mer åt ena hållet än åt det andra, för att frambringa lika 
färger på de båda qvarts-skifvorna. Häraf följer, att den nöd¬ 
vändiga vridningen af analysören icke endast beror af storleken 
af det ursprungliga polarisationsplanets vridning utan äfven af 
dess läge relativt till den riktning, hvari glaset har sin största 
eller minsta täthet. Det är tydligt, att samma förhållande 
äfven måste ega rum, om vridningen af polarisationsplanet, så¬ 
som vid Matteuccis försök, först försiggår i glaset genom mag¬ 
netismens inverkan. Något undantag kan lika litet förorsakas 
deraf. att luagnetismen , enligt Becquerels undersökning, har en 
olika vridningsförmåga för de olika ljusstrålarne. Följden häraf 
blir således, att man af analysörens vridning i förevarande fali 
icke direkt kan uppmäta den verkliga vridningen af ljusets 
polarisationsplan , denna scdnarc må nu hafva försiggått antin- 
