minstone om lorestående theorems sanning erhålla visshet. — 
För att vinna och meddela sådan visshet, har det varit nöd¬ 
vändigt att till en början gå tillbaka till vissa af den högre 
analysens grundbegrepp, i hvilkas uppfattning man ännu icke 
synes vara fullt ense, och till vissa af dess satser, om hvilkas 
allmängiltighet man med skäl är något tveksam. Till att fixera 
dessa grundbegrepp och ådagalägga dessa satsers allmängiltig- 
hets-grad, äro de tvenne första paragraferna af min uppsats 
egnade, och har jag i den förra af dem considererat functioner 
af endast ree/ variabel, i den sednare functioner af en varia¬ 
bel hvilkensomhelst, reel eller imaginär. I den 3:dje paragra¬ 
fen är sjelfva hufvudfrågan behandlad. 
2 . Om nå^ra salter med ckromsijra, — Ur en 
skrifvelse från Hr Mag. Bahr meddelade Hr L. Svanberg: 
))Chromsyrade barytsalter. Om man fäller en lösning af 
ett neutralt barytsalt med en lösning af ett neutralt chromsy- 
radt alkali, så uppkommer, såsom man vet, en, icke synnerli¬ 
gen klart gul, fällning af neutral chromsyrad baryt. 0‘m denna 
fällning, sedan den blifvit tvättad, samt medan den ännu är 
våt, behandlas med en lösning af chron^syra, eller en passande 
qvantitet svafvelsyra tillsättes, så löses i köld en någorlunda 
stor qvantitet derutaf i den fria chromsyran, samt något mera 
i värme. Får blandningen stå ocb digerera länge, så att be¬ 
tydligt med vatten afdunstar, så löses ännu mera deraf, i mån 
som vätskan blir mera koncentrerad. Om lösningen, sedan så 
mycket blifvit upplöst, som kunnat upplösas, och som nu inne¬ 
håller sura salter med ett stort öfverskott af fri syra, afhälles 
(en partiell reduktion till chromsyrad chromoxid eger rum vid 
filtrering genom papper af en starkt koncentrerad lösning) samt 
utspädes med vatten, så uppkommer en grumling, som stun¬ 
dom löser sig igen, dels äfven blir beståndande, allt efter lös¬ 
ningens koncentration och mängden af fri syra, äfvensom mäng¬ 
den af tillsatt vatten. 
