af sistlidne sommar har jag lyckats observera Belone i dess 
utveckling och framlägger här resultaterna af mina undersök- 
ningar härutinnan. 
Mot slutet af Maj eller i förra hälften af Juni uppgår 
horngäddan till våra kuster för att leka. Dertill väljer hon 
någon grund vik, hvars botten är rikt beväxt med Zostera 
marina. 
Den 22 Juni 1852 träffade jag vid Utterbäck sådane 
ungar, som äro afbildade å fig. a, b och c; den 22 Juli sådane 
som å fig. d; den 11 Aug. sådane som å fig. e och den 17 
samma månad sådane som å fig. f: de, tre sista formerna vid 
Christineberg. De små {a, b och c) uppehöllo sig i täta stimm 
i sjelfva vattenytan, på 1—3 fots vatten, isynnerhet omkring 
Fucaceer och närde sig af der ymniga Entomostraca äfvensom 
af Laomedea gelatinosa. Deras rörelser voro lifliga och dä 
jag sökte fånga dem, räddade de sig i allmänhet derigenom 
att de ögonblickligt styrde mot bottnen; men, sedan allt om¬ 
kring dem var lugnt som förut, kommo de upp igen. Deras 
färg i vattnet syntes, allt efter åldern, som hvitgula, gulgröna 
eller grönblåa, lancettformiga strimmor. Då horngäddan hunnit 
till storleken d, går hon i vida mindre talrika stimm, sa att 
man då endast träffar omkring ett tjog tillsamman. Kanske 
största delen af det uisprungliga stimmet blifvit offer för an- 
^dra rofdjur *). Den vistas då isynnerhet bland yngel af Go- 
bius Ruthensparri och hemtar sin hufvudsakligaste näring af 
denna art. Då horngäddan uppnått stoi-leken f, jagar hon äf- 
ven äldre af denna Gobius. Goh. niger och minutus äro fre¬ 
dade för henne, ty dessa följa bottnen, hvaremot G. Ruth. 
ständigt simmar högre upp, nära vattenytan och i så måtto, till 
lefnadssättet, betydligt skiljer sig från sina nämnda samslägtin- 
*) Af hvad jag härutinnan har mig bekant, vill jag här anföra föl¬ 
jande; Den 22 Juni tog jag på en Fuc. vesiadosus en Cardmis 
mmias, hvars cephalothorax höll 10 m.m, i tvärdiameler. Den 
hade i högra klon en horngädda af storleken a, och denna till 
hälften uppäten. Jag kastade krabban i ett glas och fick se hur 
bon begärligt förtärde den återstående delen af fisken, 
