11 
Beliggenhed indvendt, at vore Forfædre kaldte Slaverne (de 
nuværende Russeres, Polakkers og fl. Folks Stamfædre) Vaner, 
og at SnoiTO altsaa ved Vanaland maa have forstaaet Slavernes 
Land. Det er saa langt fra, at jeg heri kan finde nogen Mod- 
grund mod hvad i nærværende Afhandling ; er anført om Vana¬ 
land, at jeg tvertimod heri finder en Bestyrkelse for de yttrede 
Anskuelser. At Slavernes oprindelige Hjem har været i Asien, 
betvivles næppe af nogen Historiker; og den Stilling, de slaviske 
Folk indtage i Europa, gjør det sandsynligt, at de ere indvan- 
drede fra Mellemasien. Naar man nu der kan paavise et Van- 
land, synes intet rimeligere end at antage dette for deres tidligere 
Hjem, forudsat at vore Forfædre medrette have kaldt dem Vaner. 
Da derhos Chineserne oftest kalde det omtalte Vanland Ta Van 
eller det store Van, maa der ogsaa have været et andet Vanland, 
som har været eller af dem har været anseet for mindre, hvorved 
Adgang aabnes for den Tanke,: at Vaner endog samtidigen kunne 
have boet baade ved Don og ved Sir Derja^ (Jaxartes). At det 
lille Van maa have ligget fjernere fra* Chinas Grændser end det 
store, kan sluttes deraf, at det i Fortegnelsen over Mellemasiens 
Folk i ovennævnte Capitel af Sséki ikke nævnes, medens flere 
andre Folks ved politiske Uroligheder adskilte Afdelinger omtales. 
Det er saaledes godtgjort, at Landstrækninger ved Oxus og 
Jaxartes i Oldtiden bare Navnene Aseland og Vanland, og 
jeg haaber, det vil erkjendes bragt Hl høi Grad af Sandsynlighed, 
at det er til disse Lande Snorro sigter, naar han taler om Asa- 
land og Vanaland. Herved er derirnod ikke det Spørgsmaal be- 
svaret, om Aserne ere komne fra dette Asaland eller om de ved 
en pia fraus alene ere blevne henviste dertil. 
Dette Foredrag foranledigede en Discussion mellem DHr. Holin- 
boe, Aschehoug, Daa, Lange, Motzfeldt og Thaasen. 
