og dette er næsten det eneste Fødemiddel, som de føre med sig. 
Naar de flytte Opholdssted, eller i nogen Tid slaa sig til Ro 
paa et Sted hvor der ikke er Vandhavre nok, samle de en pas¬ 
selig Mængde Korn, som ikke tørkes ved kunstig Varme, da 
det i modsat Fald taber Spireevnen, og dette strøes iid ved Bred- 
derne af Floder eller Indsøer. Denne Fremgangsmaade kanvist- 
nok ikke fortjene Navn af Dyrkning; men den er dog et Tegn 
paa, at Kornet maa have en ikke ringe Værd i Indianernes Hus¬ 
holdning, naar de paa denne . Maade uleihge sig med at flytte 
Planten fra det ene Sted til det andet. 
- Nogle Missionærer, som 1855 reiste ud fra Toronto (ved Nord¬ 
kysten af Ontario Søen) og i nogen Tid opholdt sig i de tyndt 
befolkede Districter nordvest for Superior Søen, brugte i det 
væsentlige Vandhavren som Fødemiddel underveis og rose den 
som meget behagelig. En Buchel fuldkommen renset Korn havde 
der en Værdi af 4 Shilling Sterling. I Wisconsin har derimod en 
Bushel ialmindelig en Værdi af to Dollars. 
Sir Joseph Banks (f 1820) har gjort Forsøg med at dyrke 
Vandhavren ved London; og efter Lamberfs Beretning^ gave 
Planterne modent Frø samme Aar som de bleve saaede. De 
formerede sig i længere Tid ved Selvsaaning og holdt sig paa 
Stedet i flere Aar, men kom senere i Forglemmelse. 
I den aller sidste Tid lader det til, at man i Skotland for 
Alvor har begyndt at tænke paa at naturalisere denne Plante, 
som man har antaget, at det vilde være meget fordelagtigt atfaa 
indført i Sumperne baade i Skotland og Irland. En Skotlænder, 
W. Gorrie, har i Slutningen af 1857 fra Canada faaet en Bushel 
Frø, som er blevet uddelt til Forsøg i Skotland. 
Vaaren 1858 fik jeg fra Edinburgh en Prøve af dette Frø, 
som det dog ikke lykkedes mig at bringe til at spire. Grunden 
hertil kan maaske være den, at Kornet i Forveien har været 
tørket ved kunstig Varme. Det vilde i flere Henseender være 
* 
' Transactions of the Linnean Society Vol. VII, P. 264—65, Paa dette Sted 
findes ogsaa en Tegning af Planten. 
