34 
V. 102. '0'sa-c7av. Paa det sidste Sted foreslog han at læse 0’sv vtv 
istedetfor leet. vulg. 
2:i(le April. Møde i den iriatliemaiisk-iiaturvidenskabelige Classe. 
Hr, Sars sluttede sit Foredrag over den ar etiske Littoral-Fauaa*s 
geographiske Forholde. Første Afhandling: ‘ 
Bidrag til en Skildring aC den arctiske Molinskfanna ved 
Norges nordlige Kyst. 
Havet, som beskyller Europas Kyster, indbefatter flere zoo¬ 
logiske Provindser eller Regioner. Milne-Edwards (i hans 
Afhandling om Krebsdyrenes geographiske Udbredelse i Annales 
des Sciences naturelles 1838 Vol. lOpag. 129), antager 3 saadanne: 
1) den skandinaviske („Norges Kyst og videre mod KordosP^), 
2 ) den celtiske (den brittiske Canal, Vestkysten af Frankrige 
og England indtil Island mod Nord og Strædet ved Gibraltar 
mod Syd, 3) den middelhavske (Middelhavets Kyster og det 
sorte Hav). 
Woodward- (Manual of the Mollusca, London 1856, pag. 357) 
betegner mere passende M. Edwards’s skandinaviske Region med 
Navnet „dea bo reale men det kan, som Liitken (Meddelel¬ 
ser fra den naturhistoriske Forening i Kjøbenhavn 1857 pag. 339) ^ 
rigtig bemærker, ikke bifaldes, at han betragter den americanske 
og europæiske Strækning af den „boreale Zone“ som udgjørende 
een eneste zoogeographisk Provinds, hvilket ogsaa gjælder om 
Schmarda’s „n ord atlantiske Provinds^^ (geographische Ver- 
breitung der Thiere, Wien 1853, pag. 595), ei heller at Norges 
Kyster af Woodward betragtes som en fra hans celtiske (der 
indbefatter de brittiske Øer, Danmarks, det sydlige Sverriges og 
Østersøens Kyster) forskjellig Region. 
Af de nyeste Undersøgelser af de respective Havs-Fauner 
fremgaaer dog klart, at alle Nordsøkyster tilligemed Island, Fær- 
