2 
Hvad for det første A sal and betræffer, da haves flere paa- 
lidelige historiske Efterretninger om, at der allerede i det andet 
Aarhundrede før Christi Fødsel og flere hundrede Aar efter samme 
i Oxuslandene og nordenfor dem boede et Folk, kaldet A si, 
An si, Asiani eller Assæi. . Strabo beretter saaledes, atblandt 
de Folkeslag, som kom fra den anden Side af Jaxartes, erobrede 
Bactriana og styrtede det græske Dynastie, som efter Alexander 
den Stores Erobringer der havde regjeret, vare Acriot. et af de 
mærkeligste Jul. Solinus Polyhistor opregner flere Folkeslag, 
som boede ved Grændserne mellem Persien og Skythien, og an¬ 
fører blandt dem Assæi“. Trogus Pompeius siger paa et 
Sted: ^^Sarancæ et Asiani Bactra occupavere^^ og paa et andet Sted 
nævner han reges Tocharorum Asiani — et Udtryk som 
har givet Prof. Lassen Anledning til den Formening, at Aser 
eller A si an er snarere vare en fornem Slægt, af hvilken Tocha- 
rerne valgte sine Konger, end et Folkeslag^; — en Mening, som 
kan søge Styrke i Indskrifterne paa Mynter fra de heromtalte 
Egne, dersom man tør antage, at det er den samme Aseslægt, 
som antydes ved Legenden, BÅCIAEOC BACIAEilN MEFAA^Y 
AZ^Y. Mange Mynter med denne Leende ere Jundne i Toperne, 
de colossale buddhistiske Reliqviemonumenter fra et ParAarhun- 
dreder før Chr. F. indtil 5te eller 6te Aarhundrede efter denne 
Epoche. Og en langt større Masse af disse Mynter end af nogen 
anden Art er funden især i Nord og Øst for Peschawer, hvorhos 
de frembyde en langt større Afvexling i Præg end nogen anden 
i hine Egne funden Myntart, hvorfor Prof. Wilson yttrer den Me¬ 
ning, at Azes har været en Benævnelse for mere end een Konge 
‘ Strabo lib. XI^ 8, 2 (p. 511), 
^ Cap. LII de Oxo amne et circa eum gentibus. 
3 Cap. XLI og XLII. 
'* Indische Alterth. II. S, 360. 
* Ariana antiqva p. 320 jig. Imod Identificering af A^ og As kan vel den 
Indvending gjøres, at A^Tjj i de tilsvarende arianske Indskrifter kaldesAja; 
men Bogstavet j udtaltes i flere indiske Dialecter som det franske g eller det tydske 
dsch, og de^os ere Mynterne prægede under et barbarisk (skythisk) Dynastie, 
hvor en Afvigelse fra de sædvanlige Bogstavovergange er let tænkelig. 
