Af den sydligere Regioner tilhørende Slægt Rissoa, hvoraf 
Lovén anfører to og Mac Andrew & Barrett slet ingen Arter 
ved Finmarken, er den ligetil Canarieøerne og Middelhavet 
ndbredte R. parva da C. (R. interrupta, Sars Reiseb. pag. 179) 
meget hyppig der som ved hele vor Kyst, sjeldnere R. rufila- 
brum Leach, som gaaer sydlig til de brittiske Øer; R. Beanii 
Hanley og R. st ri a ta (Turbo) Ad., begge udbredte til Middel¬ 
havet, ere ligeledes sjeldne ved Finmarken. — R. arctica Lo- 
yén (R. saxatilis Møll. R. aculeus Gould} synes derimod at 
være en arctiskArt; den er ved hele Finmarken og Lofoten yderst 
almindelig mellem Stene ved Stranden og udbredt sydlig i det 
mindste til Bergen og nordlig til Grønland og Nordamericas 
Østkyst. 
En Art Paludinella eller Hydrobia, som synes at være 
identisk med H. minuta (Cingula) Gould, forekommer ved Stran¬ 
den i Oxfjord (Paludinella ulvæ, Sars Reiseb. pag. 180) som ved 
Bergen. 
Skenea piano r bis (Turbo) Fabr., en arctisk Form, som 
er hyppig ved Bergen, men dog endnu mere almindelig ved Fin¬ 
marken, hvor den forekommer i stor Mængde mellem Alger ved 
Stranden, gaaer sydlig til Bohuslån og den britiske Canal, ja 
elter Jeffreys endog til Middelhavet, og nordlig til Grønland og 
Nordamerikas Østkyst. 
Den i sydligere Have saa formrige Slægt T r o ch u s er i Norden 
kun repræsenteret ved faa Arter, af hvilke T. cinerariusL. og 
T. tumidus Mont. ere almindelige ved Finmarken som ved vor 
hele øvrige Kyst. De tilhøre begge denboreale og nordlige Deel 
af den lusitaniske Region, idet de gaae sydlig til Spaniens Nord- 
vestkyst, ja T. tumidus efter Jeffreys endog ind i Middelhavet, 
og savnes derfor ved Grønland og Nordamerica. Den fra Mid¬ 
delhavet og Canarieøerne af udbredte og ved den øvrige norske Kyst 
indtil Lofoten (Grøtø) almindelige T. zizyphinus L. skal, efter Lo¬ 
vén, ogsaa forekomme ved Finmarken, hvor jeg dog ikke har bemær- 
ket den. Derimod er T. occidentalis Migh. (Margarita alaba- 
strum Beck) en arctisk Art. Den er almindelig overalt ved Fin- 
