47 
I 
eii ny Slægt, Capulacmæa Sars, er den af mig i Oxfjord fundne 
og 1 under Navn af Capulns radiatus beskrevne (Reiseb. pag. 
184), som jeg dog paa min sidste Reise ikke var heldig nok til 
at gjenfinde. 
Patella vulgata L., en langs ad Europas atlantiske Kyster 
udbredt Art, gaaer ved vor Kyst ogsaa et Stykke ind i den arc- 
tiske Region. Ved det nordlige Lofoten (Slaatholmen, 68« 15' 
N. B.) er den i* det mindste endnii meget hyppig overalt paa 
Klipperne ved Stranden; derimod har jeg ikke bemærket den ved 
Tromsø eller nordligere. P. pellucida L., hyppig ved vor hele 
Kyst og sydlig udbredt til Mogador i Marokko, er ligesaa almin- 
delig ved hele Finmarken paa Laminarier, men naaer, ligesom 
forrige Art, ikke Grønland eller America. 
Acmæa testudinalis (Patella) Miill. er ved Finmarken 
endnu almindeligere end ved Bergen (i Christiania^orden er den 
temmelig sjelden) og sidder i stor Mængde fast til Klipper og 
Stene i Littoralbæltet. Den er nemlig en arctisk Art, som er ud¬ 
bredt sydlig til Ireland og nordlig til Nowaja Semlja, Grønland 
og Nordamericas Østkyst, Den opnaaer ved vor Kyst aldrig den 
Størrelse som ved America (Exemplarer fra Massachusetts have 
en Længde af l^Vie^S niine største norske kun 1"). 
A. Virginea (Patella) Mtill. er ogsaa her ligesaa almindelig 
som ved vor øvrige Kyst; den gaaer sydlig til Ireland, efter 
Jeffreys endog til Middelhavet, men savnes ved Grønland og 
America. 
Lepetå cæca (Patella) Miill., en characteristisk arctisk Form, 
som er udbredt til Grønland, Nordamericas Østkyst og maaskee 
(dersom L. cæca var. concentrica Middendorff ikke er en egen 
Art) det Ochotsiske Hav, er meget hyppig overalt ved Finmar¬ 
ken, sjeldnere ved vor øvrige Kyst indtil Christianiafjorden, men 
synes ikke at naae til de brittiske Øer. 
Pilidium fulvum (Patella) Mtill,, hyppig paa større Dyb 
ved vor vestlige og sydlige Kyst indtil Christianiafjorden samt 
ved de brittiske Øer, gaaer ogsaa ind i den arctiske Region ved 
Lofoten og Finmarken, hvor den dog synes at være sjeldnere. 
